20 



afvexlende hurtigt at boie Straalerne indad mod Muiiden og atter igjen udstrække dem. 

 De avancore saaledes fremad, med den convexe Side altid fertil vendt, saavel i horizontal 

 Retning som nedenfra opad og omvendt. Undertiden stode de ganske stille i Våndet og 

 lode sig udstrakte ligesom svævende langsomt synke tilbunds. De kunne ikke hæfte sig fast; 

 men naar de havde svommet en Stund omkring, lode de sig synke tilbunds og forbleve lig- 

 gende, indtil de enten af sig selv eller ved Irritation dreves til at $ vomme. 



Naar man rorte ved et saadant svommende Dyr , tråk det strax Straalerne spiral- 

 formig ind mod Munden, saa at det saae ud som en halvkugleformig Klump, og lod sig 

 synke tilbunds, samt udstrakte ikke sine Straaler igjen for efter en kort Tids Forlob. I 

 rolig Tilstand, naar de laae paa Bunden eller sank tilbunds, holdt de Straalerne udstrakte 

 og saae da temmelig flade ud. 



Straalernes Antal var vel hos de fleste 8; dog bemærkede jeg flere med 4, 6, 7, 

 9, 10 og 12 Straaler, en Ubestemthed i Delene, som saa hyppig træffes i de laveste Dyre- 

 classer saavelsom hos Planterne. Uagtet det forskjellige Straaletal viste dog disse Afændrin- 

 ger altid de todeelte Straaler, de pæreformige Randlegemer, den rorformig fremstaaende 

 Mimd og ovrige Karakterer. Hos enkelte Exemplarer vare ogsaa nogle Straaler kortere end 

 de andre. 



Disse Dyr ere mere seiglivede end Acalepher i Almindelighed. Jeg havde henved 

 100 af dem i et lidet Kar med Soevand, og lod dem staae hen i det samme Vand i 8 Dage, 

 i hvilken Tid de levede og bevægede sig ret muntert; men siden sagtnedes Bevægelserne, 

 de formaaede ikke mere at lofte sig op i Våndet og svomme, og de fleste dode endelig den 

 12te eller 13de Dag, oplosende sig i en tynd Sliim. Dog fandtes endnu nogle faa den l4de 

 Dag levende, men med en yderst svag Bevægelse. Disse Acalephers Storrelse fra Yderspid- 

 se 1 af en Straale til Enden af den ligeoverfor staaende er omtrent f", en Straale aV" l«ng» 

 Munden -s^"- De forekomme i Bergens Fjord, Stammerne paa Tarer, paa hvis Underfla- 

 de de sidde fast, og de frie svommende mellem andre Acalepher. De ere i det Hele meget 

 sjeldne, uagtet de, naar de antræffes, gjerne forefindes i Mængde. Jeg har ikkun tvende 

 Gange observeret dem, nemlig om Sommeren 1829 og 1830. Siden har jeg ikke havt Lei* 

 lighed at besoge det Sted, hvor de findes, ei heller har jeg andensteds truffet dem. I det 

 Hele har den frie Acaleph stor Lighed med Eschscholtz's Ephyra octolobata *), men ad- 

 skiller sig dog fra denne Art ved Munden, Canalernes Lob og Randlegemernes Stilling. 



Kaste vi nu et Blik tilbage paa foranstaaende Bemærkninger over Strobila, saa 

 see vi et fuldkommen polypagtigt Dyr, som senere deler sig i mange Tværstykker, hvilke 



>) System der Acalephen, Pag. 84. Tab. 8. Fig. 1. 



