stribet cfter Længden og i dens forreste Kant er den riiilde foldede Mundaa"bning. Af 

 denne sidste stodes undertiden de stærke, krunlme, tandefie, niorkebrune Maxiller frem. 

 De ovrige Kroppens Ringe ere alle besatte med Fodder, hvilke ere sammentrykte og deelte 

 i en raraus superior med eet og en ramns inferior med 2 Borstebundter. Gjellerne ere 

 paa hver Fod 3 i Tallet, hvoraf den 6 verste er betydelig stoire end de andre 2, og af en 

 ægdannet Form, i Enden tilspidset, og ligesom de andre' 2 sammentrykt som et Blad. Den 

 er situeret tæt ovenfor ramns superior, noie forvoxen med den, og er noget opadrettet; paa 

 dens overste Kant sidder en kort tynd Rygtraad (circus superior), hvilken paa de forreste 

 Ringe er noget storre og tykkere end paa de andre. Under ramus superior og forvoxen 

 med den sidder den 2den Gjelle, som ikkun er Tredjedelen saa stor som den overste, men 

 forresten af samme Form. Den 3die eller nederste Gjelle endelig er smal og t.yk samt co- 

 nisk tilspidset; den sidder under og paa ramus inferior, og tæt under den er Bugtraaden 

 (cirrus inferior) af samme Storrelse og Form som Rygtraaden. Paa alle disse Gjeller, især 

 tydeligt paa don overste, bemærker man mange morkerode Blodkar at forgrene sig. Her- 

 til maa endnu foies, at Gjellerne paa de forreste Ringe af Kroppen ere mindre og tykkere 

 -(mere coniske), længere bag tiltage de i Storrelse og ere bladagtige, og blive igjen lidt 

 mindre imod Kroppens bågeste Ende. 



Alle Ringene ere utydeligt tværstribede, samt ovenpaa til Siderne der, hvor Fod- 

 derne gaae ud, kjendelig stribede efter Længden, Huden er uigjennemsigtig, saa at ingen 

 af de indvendige Blodaarer eller Indvolde skinne igjennem. Farven er ovenpaa Kroppen 

 smukt gron eller gronblaa cg glindsende, paa de forreste Ringe næsten lys violet og spil- 

 lende i flere Farveforandringer; nedenunder bleg violet eller grongraa. Fodderne ere gron- 

 ne, ligesaa Gjellerne, hvis yderste Halvdeel imidlertid falder temmelig i det Gule, omtrent 

 som falmet Lov. Antennerne og Cirri tentaculares ere bleg gronlige. Dyrets Længde er 

 9", den storste Tykkelse f — f"? den overste Gjelle næsten ?" lang og I-" bred. 



Denne Nereide forekommer ikkun sjeldent i Bergens Fjord, hvor den stundom" 

 træffes svommende heit oppe i Soen. Ved Hjælp af de mange og store Gjelleblade, der 

 tjene som ligesaa mange Aarer eller Svommefinner , bevæger den sig med en utrolig Hur- 

 tighed, stedse i en slangebxigtet Linie. Bevægelsens Mekanisme hos Nereiderne er af O. 

 F. Miiller ') noiagtig beskreven. 



Tab. 10^. Fig. 27. a. forestiller Nereis virens i naturlig Storrelse ovenfra. 27. b. 



*) Wiirm. d, siisz. u. sak. Wassers, pag. 128. 



