:SS^ 77 



Gen. ©irrojiteron, nov. 



Corpus ventre complanato, postice attenuato; alis 2 membranaceis, 

 cirris natatoriis ornatis. Caput tentaculis 2 oculisqve ad radices eorum. 

 Gauda spiraliter contorta, in testam spiralem tenuissimam aufractibus pro- 

 minentibus recepta. 



Nærværende nye Slægt, der synes at gjore Overgangen fra Gasteropoderne til 

 Ptcropoderne, er ved de anforte Kjcndetegn, især de med Svomrnetraade forsynede \inger, 

 tiltrækkelig karakteriseret og bestemt adskilt fra alle andre bekjendte Mollusker. Den sy- 

 nes i meget at nærme sig til Atlanta, Lesueur, i andre og vigtigere Henseender til samme 

 Forfatters Atlas, skjondt man dog vil bemærke mange væsentlige Afvigelser fra begge. De 

 tvende Arter, jeg hidtil har fundet, ere af ringe Storrelse, men forefindes ofte, især den 

 ene, i overordentlig Mængde. lagttagelsen af disse Smaadyr er forbunden med mange Van- 

 skeligheder, hvorfor den ene af disse 2de Arter er mindre fuldstændigt obscrveret, end jeg 

 gjerne havde onsket. Jeg har givet deni begge Navn efter deres Vingers Form. 



1. Spee. <5 i v V p t ? t: it e ttt i X tt n a f e, nov. 

 Alis semin ul a r ib us. 



Denne er den storste af de 2de Arter og var den forste, som kom mig for Cine. 

 Den forekommer ved Floroen paa stille Sommer- og Hostdage indtil langt hen i October, 

 ofte i Mængde, svommende hbit oppe i Soen nær ved Overfiaden. Formedelst dens ringe 

 Stiirrelse og Gjennemsigtighed er den vanskelig at bemærke. 



Dyret sidder i enConchylie, hvori det kan trække sig fuldkommen ind, men hvor- 

 til det dog ikke ved nogen Muskel er fasthæftet. Naar Alt rundtom er roligt, udbreder det 

 sine temmelig lange, flade, membranose Vinger horizontalt i Våndet. Disses Antal synes 

 vel ved forste Oiekast at være fire , men er i Virkeligheden dog kun to. Enhver af dem 

 danner nemlig 2de saminenhængende, aflange, smale, i Enden tilrundede Lappe, hvorved 

 den h.ele Vinge faaer Udseende af en smal Halvmaane, hvis convexe Rand vender indad 

 idet dens midterste Deel er fastvoxen til Kroppen, den hule Side derimod udåd og begge 

 Ender ere frie. Ved denne Vingernes usædvanlige Fonn udmærker vort Dyr sig, saavidt 

 jeg veed, fra alle hidtil bekjendte Pteropoder. 



Ovenpaa midt imellem begge Vinger rager Hovedet frem, hvorpaa bemærkes to 

 meget korte Tentakler (de vare formodentlig s ammen tr ukn e) , og ved deres Rod Oinene som 

 ta morke Punkter. Dyrets Bagdeel sidder skjult i Skallen, hvoraf den aldrig kommer frem, 

 rg den er ligesom denne spiraldreiet. Conchylien ligner en Helix; dens Vendinger, som 

 ere tre, ligge altsaa iklie i een Plan som hos Atlanta, men have tvertimod en fremragende 



