^^é "^ fevei- 



Ligesom forrige Art svommer ogsaa denne temmelig raskt og behændigt omkring 

 med horizontalt udstrakte Vinger; undertiden hoier den den ene eller begge Vinger indad 

 inod Kroppen, for at forandre Retning eller maaskee gribe sit Rov. Dyret er yderst sen- 

 sibelt; rorer man nok saa lidet ved det, trækker det sig sti-ax ind i Skallen og synker til- 

 hunds. Overliovedet er det meget vanskeligt og moisommeligt at faae observere denne saa- 

 velsom den foregaaende Art med Tydelighed. Vaersonit tog jeg adskillige af dem cp i en 

 Skee med Soevandet, hvori de vare, og bragte dem under Mikroskopet; men ved den der- 

 ved fremkomne Rystelse tråk de sig næsten alle ind i Skallen og kom siden ikke ud igjen. 

 Ikkun et Par Stykker lykkedes det mig at bringe under Mikroskopet uden at være contra- 

 lierede og saaledes at faae et anskueligt Billede af dem;. dog vårede det formedelst deres 

 hurtige Bevægelser og den derved nødvendige Flytten af Objectivglasset ikke længe forend 

 de ogsaa formedelst disse Rystel er tråk sig ind i deres Skaller. 



Farven er paa Kroppen guulhvid, Vingerne aldeles ufarvede og gjennemsigtige, 

 undtagen deres yderste Kant, som ergiuxlhvid; Conchylien er gjennemsigtig med et svagt 

 guulagtigt eller lysebrunt Anslrog. Naar Dyret er indtnikket i Conchylien, skinner dog 

 Vingei-nes morke Kant igjennem, ja man kan endog stundom see Svommetraadene bevæge 

 sig derinde, naar Dyret vil til at komme ud. Storrelsen: Længden fra den ene til den an- 

 den Vinges Ende \"' •-, Conchylien \ — \"' lang og bred. 



Denne lille Pteropode forekommer især om Hosten indtil Midten af October ved 

 Floroen, ofte i usigelig Mængde svonimende tæt under Våndets Overflade; hole Soen synes 

 stuiidom at være opfyldt af dem, man seer tallose Skarer drive forbi med Strommen, till'- 

 cjomed Cydippe bicolor, som paa den Tid er yderst alniindelig. Iblandt dem bemærker 

 man ogsaa hist og her enkelte af Cirr. semilunare, hvilken dog langtfra ikke forekommer 

 i den Mængde som nærværende Art. 



Tab. 15. Fig. 39. a. forestiller Cirropteron ovale ovenfra med udbredte Vinger, 

 i naturlig Storrelse. 39. b. samme noget og 39. c. endnu mere fcrstorret. 39. d. Hovedet 

 med Tentakleme, i sammentriikken Tilstand, stærkt forstorret. 39. e., f. «Sf g. Conchylien 

 fra forskjellige Sider, forstorret. 39. h. Conchylien seet fra den forreste Ende, Dyret er i 

 Begreb med at strække sig ud; man seer Hovedet med Tenlaklcrne, og Foden med Laaget 

 i Profil. Inden i Skallen sees Vingernes Rande. 39. i. Dyret, som er kommen ud af sin 

 Skal, seat nedenfra; Vingerne begynde at udfoldes; Tentaklerne, Foden samt Laaget sees. 



Da vi nu have faaet et nogenlunde Begreb om nærværende Molluskslægt, skjondt 

 vistnok meget staaer tilbage at efterforske, især hvad den her saa vanskelig iagttagelige 

 indvortes Bygning angaaer, saa sporge vi, Jivorhen don bor stilles i Systemet? Pen synes 

 virkelig at have ligesaa mange af Gasteropoderues som af Pterrpodernes Særkjender, eller 



