249 



Isaralderistisk for 3Io(lcrcn. Folerne ere forholdsviis moget tykkere hos 

 Ung-en, ojj besatte med tjdelig-ere Biirsler; de overstes SvoLc bestaaer 

 kun af fem Led, IJisvoben af to Led. De nederste Fiileres Svobe har 

 kun sex Led; eg'cnfb'gen er ingen Grændse eller Adskillelse antydet 

 mellem Skaft og Sviibe, paa Grund af den sidstes Tykkelse og Læng-- 

 den af dens Led. Hovedet er temmelig stort, idetmindste saa langt som 

 Kroppens to forste Ringe, og Pandespidsen mere fremragende end hos 

 den Vo\ne. Ojnene ere mindre, ikke nyredannedc men ovale, og for- 

 oven, som jeg mener, lidt bredere end forneden. Fiidderne ere af en 

 meget tvkkere og' plumpere Form. Længden af disse Individer er hen- 

 iniod 2^'". 



Gammartis Sabini er nedsendt fra Stjdproven, JuUanehaah^ Finke- 

 næsset, Godthaab og- Omenak, og- forekommer upaatvivleligen paa hele 

 den gronlandske Kyst. 



Jeg kan ikke forlade denne Art, uden at gjore opmærksom paa, 

 at jeg- i det nordlige Kattegat, især ved Hirtsholmen, har fundet nogle 

 faa Individer af en Gammarus, hvilken jeg- uden al Betænkning vilde 

 have opstillet som en ny Art, dersom de betydebge Forandringer, G. 

 Sabini undergaaer i sin Tilvext, havde været mig ubekjendte. Nu der- 

 imod vover jeg ikke, idetmindste ikke uden yderligere Erfaringer, at ad- 

 skille den fra G. Sabini, da de Forskjælligheder, den viser, muligcn 

 alle kunne forklares af Individernes yngre Alder. Mine Exemplarer ere 

 alle tagne af Fiskegarn, der havde været udsatte paa 4 til 5 Favne 

 Vand. Længden af de stiirste Individer udgjor 5'" eller lidet mere. 

 Spor til Generationsvirksonihed bemærkes hos ingen af dem, skjiindt 

 de ere samlede i flere Sommermaaneder. De vigtigste Omstændighe- 

 der, hvori de stemme overeens med G. Sabini ere: hegge Fiilerpars 

 ligestore Længde; Formen af Munddele, Ffjdder, Epimerer, Hale(rp- 

 pendix og Ryggens sidste Tænder (især maa Tænderne paa Bagkroj}- 

 pens tredie og fjerde Ring vel mærkes). De Forhold, hvori de 



