278 



Afhihhiinger: Tab. III, fig-. 11, a. Am. inermis', b. Hovedet med 

 Paiidchornet; c. Pandeliornet alene, stærkere forstiirret ; d. et Sfvlifce af de 

 nederste Foleres Svobc; e. Kindbalilierne; f. de lo sidste Led af Tyg'Jje- 

 fiiddernes Famlere; g-. Bag krop pens to sidste Ringe med falske Fiidder 

 og' Ilaleappendix. 



Anmævkniiuj. Xærværciide Art passer saa {j'odt lil Fabri'cius's Beslirivcisc 

 af Onisctis Ci'cada, at jeg' troer med teiiiinelig- fSil;l;erlied at torde an- 

 tage dem for identiske. Imidlertid liar jeg lielioldt Prof. Reinhardts 

 Benævnelse, indtil Sagen kan l)li\ e sat udenfor al Tvivl, hvilket ^ ed Un- 

 dersijgelse paa Findestedet uden A'anskeliglied synes at kunne skee ved 

 Hjælp af det gronlandske Navn, Farven, Leveniaaden o. s. v. 



Milne-Edivards yttrcr den Formodning, at Fakricins's Onisctis 

 Cicada kunde va>rc en Talitrns, men stotler denne Formodning' rirac- 

 iigviis ene paa den Omstændiglied, at de overste Folcrc angives at være 

 de korteste. 



Amphithoe crenulata Ithrdt. 



(Tab. III, lig. 12). 



(Oniscus abyssinus Fabr. Fn. gr. n. 236??). 



Denne lille Amfitlioe bar en lang^strakt og stærkt sammentrjkket 

 Form, saa at Siderne vise sig' flade eller perpendikulære; Kroppens 

 Hojde er imidlertid ikke betydelig', skjondt storre end Tykkelsen. Læng^- 

 den fra Panderanden til Halespidsen 5'"; Hojden næsten 1"'. 



Hovedet, der omtrent er saa langet som Kroppens to forste 

 Ringe, har en temmelig- flad Pande, hvilken, lig^esom hos foreg-aaende 

 Art, fra Midten af sin forreste Rand udsender et overmaade lille, stærkt 

 sammentrykket, tilspidset, gjennemsig-tig-t og- borizontalt Horn, som 

 er skjult mellem de overste Foleres Grundled, og- forst efter Folernes 

 Borltagelse kan bemærkes, skjondt vanskelig^en med blotte Ojne. 



Folerne er lang'e, omtrent 51'", og- naae til benimod den bag^este 

 Rand af Bagkroppens tredie Led. Indbyrdes have de næsten lig^e 

 Længde; dog^ vise de overste sig^ ved en nojagtig- Sammenligning- lidt 



