298 



Jejf troer at være befojet til at henfiire det her horteligen beskrevne 

 Dyr til Slæjjten Lcslriyonus Mil.-Edw., da det besidder en Egenskab, 

 der angives som karakteristisk ene for denne Slægt blandt alle Iljpe- 

 rinerne, nænilig Fiilcie, hi>is Svobe bestnaer nf mnntjc Led*). 3Ied Hen- 

 syn til den korte Antydning, j^!.-E. giver over den eneste tilforn bekjendte 

 Art (^Leslriffonns Fabrei), er folgende Diagnose ndkastet: 



Lestrif/ nnns cxtilans : fintennis sitpcrinribus lonyiludine 

 eiipitis enm primo el secnndo corpoiis rinnnlo jnncli; pednnculo hre- 

 vissimo, tridtlicultdo; fagello pediinculi loni/iliidinem ijvadruplo su- 

 pcrante, parle basali crassiori, fiisifornii, parteqve terminali pli- 

 formi^ mnltiarticnlato ; antennis inferioribiis ejusdem ae superioribus lon- 

 nitndinis iwl paiillulo lontjioribus ; peduncnlo triurticnlalo, ilayelloffve 

 parum longiori, mulliariiculato ; pcdibns primi et secundi paris manibus 

 destitutis. 



Jeg bar givet denne nordiske Art Navnet exnlans med Hensyn 

 til, at Slægtsnavnet Lestrigonus oprindeligen tilliiirer et Folkeslag i 

 Italien; ligesom ogsaa den eneste forhen bekjendte Art af denne Am- 

 fipodslægt er funden i et sydligere Hav. 



afbildninger: Tab. IV, fig. 18, a. de iiverste Fiilere; b. de 

 nederste Folcre; c. det forstc Par Fiidder. 



Hyperia ohlivia Kr. 



(Tab. IV, fijf. 19.) 



Formen af denne Hgperin , hvoraf jeg kun har seet el eneste 

 Individ fra det sydlige Gronland, stemmer temmelig overeens med 



•) Et andet Stjielncniærke, .it Ilroppeiis fiirste Biiij; skal være rucliiiicutær hos Slieg- 

 tcn Lestriijoiitts, passer mindre godt, mcu kau nnturligviis ikke ene motivere nogen 

 Adskillelse mellem disse Dyr. 



