325 



'/ liiber sig" omtrent til ^ al" alle l)cl;jendte AmSlfiodcr*). Af disse Kjends- 

 s>Jeriiin{jer synes man maasLce licretlig'Ct til at antag^e det som en Na- 

 turlov, at medens Krabber og- Kræbs, eller med et Ord DeLapoder, som 

 befolke de sydlig-e Have under mange forslijællige Former, mod Norden 

 mere og: mere forsvinde, indtages i visse 31aader deres Plads af Amli- 

 podcrne, der Ler fremtræde i et overvejende Forbold saavel mod Deka- 

 poderne som mod hele Knebsdjrklassen; en Overvæg-t, der maaskee ikke 

 viser sig- mindre i Antallet af Individer end Arter. 



Uagtet det g^rijnlandsiic Oav besidder Dyr af beg-ge Amfipoder- 

 nes Hovedformer, Gammnrina og- Hijperina, udgjiire de forste, og blandt 

 disse atter Saltatorirt, det langt talrigste Antal. Det er især til Slægten 

 Amphilhoc at denne Overva'gt skyldes: de arktiske Arter af denne Slægt 

 (10 i Tallet) belobe sig- til Halvdelen af Arternes Tal fra alle andre 

 Have (20 efter M.-E.), eller til 1 af det bele bekjendte Artstal. 



Endnu en Bemierkning- kunne de griinlandske Amfipoder give 

 Anledning- til. De ydre Integumenter vise hos Slægterne Gammarus og- 

 Amphithoe en Tendens til at antage skarpe og- kantede Former, til at 

 udsende Horn og- Torne, som ingenlunde i den Grad iagttages hos Ar- 

 lerne i de sydligere Have, og- som synes at voxe, jo hojere man stiger 

 op mod Nord. Gammarus loricatus, Gammarns Sabiiii, Amphilhoc 

 Edwardsii, Amphilhoe Hijstrix, Amphilhoc crislata, der alle naae meget 

 langt ind i Polarzonen, synes at tale for denne Mening. 



Isopoderne udgjiire kun 9 Arter, eller mindre end 1 af de ark- 



•) Dette sidste Resultat erholder jcj; paa roI;;ende Maade: Milne-Edwards optaciler 

 78 sikl^re Amlipodarlcr fra Verdens forsl.jælligc Have; til disse lægger jeg de 

 griinlaudslie Arter, med Undtagelse af de ved M.-E. allerede optagne ('26— .5), 

 hvorved Antallet xo^er til 99. l*c griinlandske Amlipoder forholde sig altsaa til 

 / alle bekjendte Amlipoder som 26 til 99. Alle bekjendte AniUpodcr udgjore endvi- 



derc efter denne Ifcregning omtrent ^J^ af alle bekjendte Hrustaceer; istedetfor at 

 de, for na-rværcnde Arbejde, kun udj;jorde lidet mere end :^g. — Oa M.-E. har be- 

 nyttet saavel Alt, hvad det rige Pariser-Museum opbevarede, som ogsaa hvad den 

 zoologiske Literatur tilbod ham, kan hans Fortegnelse vel ansees for temmelig 

 fuldstændig for den Tid, den bekjendfgjordcs. 

 f'iti Sel. ntitmvid. og mathem. .-ifh. fil Deel. S S 



