112 



Brise. Høje , lysegrønne Ba-gerbregner og lyserøde , fine 8om- 

 nierkonvaller dannede yppige Bræmmer i skyggefulde, fugtige 

 Iviippcspaiter sammen med Saxifragernes gul- eller lividblom- 

 strede Tuer, medens rødlige, tætte Duske af Rørhvene og 

 llødknæ farvede de tørreste, grusede Pletter. Citronfarvedt- 

 Colias og spraglede Argynnis med Perlemorglans paa \ in- 

 gernes Underside sværmede om mellem glinsende Syrpliider. 

 der med rappe Vingeslag holdt sig svævende foran Blomsternes 

 Kalk: basbrummende Humler og langbenede Tipulider fløj over 

 Marken. De irriterende Myg, som saa ofte ødelægge Stemningen 

 en grønlandsk Sommerdag, havde paa Grund af den fremrykkede 

 Aarstid indstillet deres Virksomhed. 



Paa Vestsiden af Fjorden kastede de høje. gletscherkronede 

 Fjælde mørke Skygger, der fremhævede Isfjældenes lyse, rene 

 .Jomfruelighed, og den idylliske Bøde dannede den ypper- 

 ligste Farveharmoni med Vandspejlet, de hvide Ismasser og 

 Himlens blaa HNælv, hvorover lette, lyse Fjerskyer sejlede. — 

 Det er en overvældende Fylde af Skønhedsindtryk , Øjet mod- 

 tager paa en saadan grønlandsk Sommerdag; del ophøjede, 

 imponerende i de grønlandske Landskaber forvandles li! en 

 fredelig Idyl. — — 



13. Aug. Høde er en ganske lille 0. næppe mer end 

 ^'s D Mil stor; men den fortjener nærmere Omtale paa (irund 

 af sin geologiske Særstilling; den er nemlig dannet af et tegl- 

 stensrødt, kalkholdigt Konglomerat, bestaaende af rødfarvet Grus 

 og større eller mindre, rullede Blokke, der udvendig have el 

 tyndt Overtræk af den røde Farve, men ikke ere helt gennem- 

 trængte af den. En Del Trapgange af et Par Alens Bredde 

 skære i forskellige Retninger gennem Øen. Konglomeratet viser 

 en tydelig Lagdeling. Lagene hælde ret betydeligt mod Nord 

 (Hældningsvinklen er c. 25°), og Øens Form er betinget heraf: 

 Sydsiden danner en lodret Skrænt (c. 400' høj, 125 M.), medens 

 ISordkysten skraaner jævnt ned mod Vandet. Det bølgeformet- 



