147 



gi-usede Skrænter, der ere for lorre og for meget exponerede for 

 Føhnen til ut kunne bære Krat. Forskellen er dog mere iøjne- 

 faldende end Ligheden. I de ostgrønlandske krat og mellem 

 Græstuerne findes ingen eller yderst faa IJiisklikener, medens 

 disse danne et sammenhængende , hvidgraat Tæppe i den vest- 

 grønlandske LikenhedeM. Fanerogamerne ere heller ikke de 

 samme: Aira Jiexuosa^ som er den dominerende (Iræsart i 

 l.ikenheden, tindes her ikke, Nardus heller ikke; de ere begge 

 sydligere Former; men de ostgrønlandske Græsser have dog 

 sannne eller lignende Habitus, og det øvrige Planteselskab er 

 omtrent ens, uaar man fraregner enkelte Arter, som mangle 

 her paa Grund af den store Forskel i geografisk Beliggenhed 

 eller ere erstattede af andre, nordlige korresponderende Arter 

 if. Ex. Betida glandulo&a. af B. nana). 



Betula nana er ikke tilbøjelig til at danne Krat; intetsteds 

 ellers i Grønland har jeg set den rejse Grenene frit fra Jorden; 

 i c. 2200' Højde (690 M.( dannede den paa en enkelt Plet endiui 

 Krat af ^'4 Alens (V2 M.) Højde. c. tJOO' o. H. I200.AI.I var Birke- 

 krattet 1 Alen højt, enkelte Buske endog "^ 4 Alen høje; Grene 

 af 1" (2,5 Gm.) Diam. vare almindelige. I Litteraturen er den, 

 saavidt jeg ved, kun omtalt som kratdanuende fra Franz Joseph 

 Fjord; if. Stud. mag. Hel g i Jonsson danner den dog paa 

 Island Krat af 1—2 Fods Højde. 



Salix arctica f. grønlandica har jeg lige saa lidt set kratdan- 

 uende før; det er mærkværdigt, at den optræder som kratdanuende 

 i disse tørre Krat; den er ikke nær saa haaret som Salix 

 glauca, kun paa Indersiden af Bladene har den Haar og Vo\, og 

 jeg har ellers aldrig set den rejse sig paa aabent Terræn uden 

 Støtte, skønt den ofte danner alenlange Grene som Kspalier- 

 Bnsk. Den var do^ her mere haaret end sædvanlig og havde 



') Jfr. L. Kolderup H osen vin ge: Geugialisk TidsskriU, Bd. X, 1S85I — 90, 

 p. .5, ng N. Harlz: Medd. om Grenland, XV, p. 15, 17 og 23. 



