117 



flittigt besøgte />r_ya5-IUomsterne og blev ruklstændig overpiidret 

 af det gule Pollen. Pilebladene vare ofte angrebne af Melamp- 

 507'a arc^/c« og Pbytopter eller gnavede af Insekter: i nogle Rakler 

 fandt jeg Kapslernes \æg gennemboret af et lille Insekt, sand- 

 synligvis en La'"ve , som havde ædt alle Frøene, men ladet 

 Ulden blive tilbage. Jeg fandt her intetsteds Planter, der vare 

 afgnavede af Rensdyr eller ■Nloskusoxe, skont disse Dyr aaben- 

 bart ogsaa komme helt ned til Stranden, sandsynligvis for at 

 drikke og slikke Salt; paa deres Exkrementer fandtes en rig 

 og interessant Svampe -Vegetation (se Dr. E. Rostrups Af- 

 handling foran, p. 47). Paa en Pilerakle fandtes en død Fhir 

 med Empusa Muscæ. 



Gaar man nu ned i Dalen fra de omtalte Nordskrænter, 

 hvis Plantevæxt, saavidt jeg kan skønne, har sin værste Fjende 

 i Vandmangel, da maa man paa de allertteste Steder passere 

 over store Snedriver, der ere føgne sammen ved Foden af Fjæl- 

 dene, lige paa Overgangen til det flade, yderst jævnt ind mod 

 Dalens iMidte og Elven hældende Dalføre. Paa et Par Steder 

 var Sneen farvet rød af Sphærella nivalis] den havde da el 

 svagt, rødviolet Skær, især i smaa Fordybninger. I Reglen 

 var Sneen kun farvet til en Dybde af 1 — 2 Mm., i enkelte 

 Fordybninger indtil et Par Tommers (c. o Cm.) Dybde; i sidste 

 Fald var Sneen mere grovkornet ("Firnkorn«) og geni^m- 

 trukken af Smeltevand, medens den øvrige Sne var mere «tør": 

 andre n Snealger" fandtes ikke. Har man passeret Snedriven, 

 befinder man sig i en bundløs Sump; uophørlig siver Smeltcr 

 vandet fra Driven ned mod Elven, men Faldet er ringe og Leret 

 dybt; man vader i opblødt Ler til Knæerne. Det er naturligvis 

 Smeltevand og Vind, som i 'l'idernes Løb have samlet dette 

 betydelige, løse Jordlag her. 



Ligesaa uheldig som den fuldstændige eller næsten fuld- 

 stændige Vandmangel er for Plantevæxten , ligesaa uheldig er 

 denne overdrevne og kolde l'uiftiehed: ogsaa her var Vegeta- 



