172 



smaa gule, røde eller graasorte Discomyceter, som jeg ogsaa 

 fandt i Vestgrønland paa lignende Flader af Sand eller Ler 

 langs Elvene: Lachiea scutellata og fJumaria depressa^). — Er 

 Bredden stejl, ere de ofte alenhøje, lodrette Kanter beklædte 

 med et tæt, lavt, mørkegrønt Filt af Mosser og Jungermannier. 

 hvori den elegante , blaagraa Anthelia nivalis lyser op ; store 

 Marchantiaceer , Chomiocarpon commutatus , dække hist og her 

 hele Flader som et lysegrønt Tæppe ; Tuer af Carex lagopina, 

 Salix herbacea, Cerastium trigynum (nu i rig Blomstring, den var 

 Efteraarsplante) og Oæyria staa i denne Jordbund, som er for 

 fast for de ægte Rhizomplanter. 



Er Bredden endelig flad og leret, dækkes den af Sphagna 

 og andre store, lysegrønne Vandmosser, mellem hvilke Carex 

 rarifiora med de nydelige, hængende, sorte Ax , Carex hyper- 

 borea, Polygonwn, Saxifraga stellaris j3., Salix herbacea, Erio- 

 phora og talrige Svampe; her er Bunden fortrinlig egnet for 

 Rhizomplanterne. 



I Elven selv voxede en Del .Mosser, talrige Grønalger, mest 

 Zygnema stellinum o. a. Arter, men ogsaa Moiigeotia, Conferva 

 hombycina, Ulothrix subtilis, Spirogyra sp., Desmidiaceer, blaa- 

 grønne Alger f. Ex. Nostoc commune o. a. Arter; Scytonema, Stigo- 

 nema som Overtræk paa Sten. 



1 Søer og Vandhuller omtrent samme Algevegetation; af 

 Fanerogamer: Hippuris vulgaris /9. maritima, Calliiriche verna 

 j3. minima, Ranunculus hyperboreus , Batrachium confervoides, 

 endvidere talrige, indtil omtrent alenlange Vaudmosser: Ambly- 

 stegium sarmentosum, Jiuitans, exannidatum og revolvens, Cepha- 

 lozia m. m. I Reglen er Søbunden nøgen Klippe eller kun 

 dækket med et sort Filt af blaagrønne Alger. En Del af Kær- 

 planterne gaa ret ofte ud i Søerne : Eriophorum- Arierne^ Equi- 

 setiim arvense, Carex pulla og hyperborea, Cardamine pratensis 

 (yderst sjælden paa Danmarks 0) og flere. 



') Jfr. «Medd. om Gronland«, XV, p. 30. 



