188 



en meget lysere Kolorit end de Tuer, der havde staaet snefri 

 hele Vinteren. 



Først nu saa jeg snefri 'ruer af Empetriun\ Knopperne vare 

 1 — 1 Vo"" i Diameter; Bladene forekom mig at have en noget mør- 

 kere Farve end i Vegetationstiden. Pedicularis flammea: de visne 

 Blade vare blæste bort, Vinterknopperne sade fuldstændig nøgne 

 over Jorden; de vare 2""" tykke og 6 — 11""" lange. Arctostaphybs 

 alpina er altid snedækt om Vinteren; først nu saa man hist og her 

 en mindre, forpjusket Busk; destore, kraftige Individer med alen- 

 lange (dog altid nedliggende) Grene blive først senere snebare. 1 

 en Klippespalte paa Blaabærhøjen voxede etExemplar dX Saxifraga 

 decipiens] paa hvert Skud sad nederst en Del visne , men des- 

 uden talrige friskgrønne , glanduløse , klæbrige Blade , nogle 

 helt udfoldede, de yngste endnu i Knopstadium ; de unge Blade 

 vare dog aldeles ubeskyttede, de visne Blade naaede nemlig 

 ikke op til Knoppens Basis. Saæifraga oppositifolia: en stor Tue 

 med lange, nedhængende Grene havde fuldstændig turgescente 

 Blade , næppe mørkere end om Sommeren. Blomsterne vare 

 allerede vidt udviklede ; Frugtknuden var mere end i/o"'™ lang, 

 og man skælnede med Lethed de røde Kronblade og Antherer. 



Busklikener, som før Føhnen aldrig havde staaet snebare, 

 viste sig ogsaa. ; Jeg fandt f. Ex. Tliamnolia vermicidaris paa 

 Mos i Læ bag en stor erratisk Blok og talrige, kraftige Tuer 

 af Sphærophoron fragile mellem Raset ved Blaabærhøjens Fod; 

 disse Arter høre ellers til de omtaaligere Former, som undgaa 

 de udsatte Lokaliteter. 



L i k e n e r paa s n e b a r t Land: 

 Paa Jord. 



Lecanora tartarea. 



— verrucosa. 

 Stereocaulon denudatuin. 

 Parmelia saxatilis. 

 Physcia pulverulenta var. muis- 

 cigena (meget alm.). 



Rinodina turfacea f. micro- 



carpa. 

 Fsora rubiformis. 

 Alectoria nigricans. 

 Cetf'aria Fahlunensis. 

 Fertusaria subobducens. 



