203 



hængende Flader, saa at den sel fra neden næsten faar Ud- 

 seende som en Gyropliora; den er du endnu livlig farvet. I 

 mørke Spalter bliver den lysegul og klorotisk. 



Mange af de omtalte Former vare meget excentriske og 

 strakte sig ud mod Lyset; paa Mos og paa Bjærgarten selv 

 fandtes inde i de morke, dybe Spalter talrige Soredieformer 

 med hvidlige, hvidgrunne. hvidgule eller orangegule Farver. 



Af Mosser fandtes her bl. a. følgende Arter: 



Myureila julacea. 

 Swartzia montana. 

 Stereodon revolutus. 

 Philonotis fontana. 

 Bartramia ityjjhyUa. 

 Sauteria alpina (i Skygge) 

 Isopterygium nitithdum . 

 Barhula riihella. 

 JJicraiiicm mol le. 

 Sphærocephalus palustris. 

 Pohlia cvuda. 



Amblystegium uncinatwn. 



— turgescens. 

 Grimmia apocarpa. 



— Iiypnoides. 

 I Cesia concinnata. 



Bryum argenteum. 

 i Brachytheciuui trachy podium. 



Grimaldia fragrans. 



Jnngermannia minuta. 



— gracilis. 



Særlig almindelig paa de haarde Ganggranitter, der gen- 

 nemsætte Skiferen , er Lecidea auriculata; de vorteformede, 

 sorte Apothecier ere af et stort Knappenaalshoveds Størrelse. 

 Den er sikkert en af de i Forvitringens Tjeneste virksomste 

 Likener; det hvide Thailus gennemtrænger Granitten i tiere 

 Millimeters Dybde og sprænger ofte den yderste Skorpe af i 

 Flader paa flere G Centimeters Størrelse. 



Paa Skifrenes tynde Kant voxede især: Lecanora varia var. 

 polytropa og L. atrosidphurea, Farmelia lanata, P. encausta var. 

 intestiniformis., Pliyscia siellaris f. adpressa og Ph. obsciira, Gyro- 

 pliora vellea, Cornicidaria acideaia, Rinodina turfacea, Lecidea 

 aglæa^ Stereocaulon denudatum, Dermatorarpon pulvination (hvis 

 kraftige Rhiziner trænge indtil 1 Cm. ind imellem Skiferlagene) 



li 



