217 



den 8. vai' den -^8^; Jorden holdt sig dog optøet og blød 

 paa Sydskrænterne af Langenæs hele Døgnet igennem i de 

 Dage, vi opholdt os her. Den omtalte Nat dannede der sig 

 vel en frossen Skorpe af 1 Cm. Tykkelse, men denne Skorpe, 

 under hvilken Jorden var optøet , forsvandt hurtig igen. Nær 

 Toppen af Langenæs paa Nordskraaningen noterede jeg den 8. 

 Kl. 4 Em.: Sort Kugle, liggende paa Aulacomnier: -f 17°; blank 

 Kugle stukket ind mellem Lyng: 4- 14°. 



Landet her deler sig naturligt efter sine Overfladeformer i 

 a) Kobber pynten selv, b) det flade Lavland mellem denne 

 og c) Lange næs og endelig d) det høje Fjældmassiv, hvis 

 nordlige Top paa Grund af sin afrundede Form fik Navnet 

 Runde Fjæld. 



a. Kobber pynt er en lav Kulle af c. 100' |30M.) Højde, 

 hvis Overflade af Isen er udplojet i en halv Snes større og 

 bredere Rygge (10 — lo', 3 — 5 !M., høje) og en Del mindre, der 

 alle løbe i Fjordens og den tidligere Isbevægelses Retning. 

 Bjærgarten ^) er let forvitrende og falder hen i et grovt, graat 

 Grus med skarpkantede, uregelmæssigt formede Bestanddele (af 

 V2— I Cm. Diameter), som ved yderligere Henliggen forvitre 

 til fmt Sand. Paa de nøgne, grusede Partier laa i Reglen 

 øverst et Par Cm. Grus, derunder et Sandlag af 10 — 15 Cm. 

 Tykkelse. Lavningerne mellem de snebare Rygge vare dækkede 

 af mægtige Snelag. Vegetationen var — som venteligt her — 

 en spredt Fjældmarks-Vegetation: Salix arcticat, Betida (begge 

 lave og krybende), Dryas octopetala, Calamagrostis purpurascens, 

 Carex nay'dina, Saxifraga oppositifolia og enkelte andre. 



Paa den let forvitrende Bjærgart saas i Reglen ingen Li- 

 kener eller Mosser; Forvitringen er for stærk. Kun paa Over- 

 fladen af et Par Toppe , hvor der havde dannet sig en fast 

 "Vejrskorpe«, fandtes en rig Likenbevoxning, især Xanthoria 



^) .Itv. (len geologiske Afhandling, "Medd. om Giimland", XIX. 



