21.S 



elegans, Pannelier og Gyrophorer; paa Asbest med en rødlig, 

 fast Vejrskoi'pe: Parmelia lanata, Lecidea atrobrunnea , Lee. 

 lithophila og Buellia effigurata (den sidste ny for Grønland), alle 

 i smukke, fruktificerende Exemplarer. 



il. Lavlandet op til Langenæs-Fjældene var dækket med 

 dyb , løs Sne ; kun enkelte Driver vare saa faste , at man til 

 Trods for det varme Vejr kunde gaa paa dem uden at synke 

 igennem. En Del af Lavlandet bestaar af nøgne Grussletter; 

 paa andre Steder findes vel Kærstrækninger. 



c. Lange næ s er som største Delen af Fjældene i Vest- 

 fjorden dannet af en skifret, ofte Glimmerskifer-lignende Gnejs 

 med betydeligt Indhold af Jærn. Adskilt fra Runde Fjæld- 

 Partiet ved et smalt Pas, hæver det sig til 800—1000' 

 (250 — 31 o M.) i talrige Terrasser, der nu og da brede sig til 

 mindre Plateau'er, over hvis Flader nøgne Kuller løbe i Fjor- 

 dens Retning. Paa disse Kuller ses ofte et ejendommeligt 

 Forvitringsfænomen, idet store Skaller, ofte en Kvadratmeter 

 store og kun et Par Cm. tykke, sprænges fra af Frosten. Ter- 

 rassetrinenes Højde varierer fra 5 — 20' (1,5 — 6 M.). 



Jeg skal først omtale Syd skrænterne ned mod Vest- 

 fjorden. De vare for en meget stor Del allerede snebare. Pile- og 

 Birkekrattet gaar helt op til Toppen. Det frodigste Bælte ligger 

 i en Højde af 600—700' (c. 200 M.). Krattet, der sjældent bliver 

 højere end 1 Alen (-/a M.), sammensættes af Betula nana, Salia: 

 glauca var. suharctica og Salix arctica f. Betula viste her en 

 Frodighed, som jeg ikke har set andetsteds; Grene af 4V2 Al. 

 Længde (3 M.) vare ikke ualmindelige. Den dannede tætte Tæpper 

 af flere Kvadratalens Størrelse, dækkede Bunden saa fuldstæn- 

 digt og skyggede, naar den var beløvet, saa stærkt, at der ikke 

 en Gang fandtes Mosser under Grenetæppet. Birødder mangle 

 næsten eller ganske paa de nedliggende Grene, i Modsætning 

 til de nedliggende Grene af Saliæ arctica f. , som danne talrige 



