223 



Astrophyllum orthorrhyncJatm * og Isopterygium nitidulum. Nogen 

 Indvirkning af Bræen paa Pile- eller IJirkegrenenes Retning var 

 ikke at spore M. 



d. Runde Fjæld besteg jeg i Selskab med Llnl. Vedel 

 den 12. Maj. 



Toppen af Fjældet, der ligger c. 5000' (1570 M.) o. H., 

 danner et svagt bølget Plateau, som for største Delen var sne- 

 bart, om der end fandtes store Snemarker i Lavningerne; mod 

 Nord falder det stejlbrat ned mod Rolige Bræ. Helt heroppe 

 saa man talrige Isskurer paa de haardere Partier af Fjældet; 

 dette Fjæld (sikkert ogsaa alle de omliggende) har altsaa været 

 fuldstændig dækket i Istiden. Skurerne vare saa tydelige og 

 udprægede, at der ikke kan være mindste Tvivl om Iagttagelsens 

 Rigtighed. Hvor Bjærgarten ikke traadte nøgen frem i Dagen, 

 var den dækket af Bundmorænens Grus og Rullesten eller af 

 Fjældets postglaciale Forvitringsprodukter ^ hvoriblandt særlig 

 tommetykke, store Granater vare iøjnefaldende. Vegetationen 

 var yderst spredt; Sneen i Lavningerne skjulte dog muligvis 

 smaa Kærstrøg. I smaa Huller og Fordybninger fandtes alle- 

 rede nu en Del Smeltevand. Fire hvide Rener holdt os ved 

 Selskab, medens vi tegnede og noterede. 



Af Fanerogamer fandt jeg følgende: Foa glauca, Foa fiexuosa, 

 Luzula confusu, Carex nardina, Salix arctica f., Cerastium alpinum 

 y9, lanatum, Silene acaulis, Draba nivalis, Cordamine bellidifolia, 

 Saxifraga decipiens, S. nivalis^ S. oppositifolia , Papaver radi- 

 catum, Campamda unijiora, Cassiope tetragona og Fotentilla emar- 

 ginata, ialt 16 Arter. Luzula var mest medtagen af Føhnen; 

 den var nemlig den eneste Fanerogam, som ikke søgte Læ bag 

 Sten eller i smaa Fordybninger i Terrænet, men tog Kampen 

 op mod Føhnen i aaben Mark. 



Alle Fanerogamer fruktilicerede. 



^) Jlr. Berggren: Ofvers. af K. Vet.-Akail. Fovh. 1871, p. 865. 



