■248 



Viindlmller med >Fyggelarver, Traadalger, Nostoc comnume, lange 

 Vandmosser. Equisetum arvense og Rcmimculus hyperboreus. 



Del omtalte Terræn knnde deles i: 1) Knllerne , nøgne 

 eller kun med enkelte spredte Fanerogamer i Sprækker og grus- 

 t'yldte smaa Fordybninger, 2) flade, grnset- stenede , tørre 

 Platean'er og Skraaninger med spredt Fjældmarks -Vegetation 

 omtrent som paa Kullerne; 3) tugtige kløfter, gennemstrømmede 

 af Bække og 4) fugtige Plateau'er; de to sidste med Kær- 

 Vegetation, hvori Jnncaceerne (især ./. arcticus) spillede Hoved- 

 rollen. Sphagnum fandt jeg mærkelig liok ikke i Gaasefjord. 

 Krattene havde ikke den store Udbredelse som i Vestfjorden; 

 muligvis staar delte i Forbindelse med, at Jordbunden øjensynlig 

 var betydelig fugtigere her. 



Om Formiddagen den 2. Juni besøgte jeg Bræen og dens 

 .Morænedannelser. Den yderste (østligste) Del af Bræen var 

 dækket af el Lag af skarpkantede Basaltblokke ; Laget havde en 

 meget forskellig Tykkelse, snart Iraadte Bræisen nøgen frem, 

 snart var Stenlaget flere Alen tykt. Paa Bræen selv var al 

 Sneen smeltet, nogen »Sne- og Istlora« fandt jeg ikke. De 

 højere Planter vare naturligvis kun sparsomt repræsenterede 

 paa Isen; hvor Gruslaget naaede en Tykkelse af et Par Tommer 

 (5— 6 Cm.) eller derover, fandt man dog hist og her en lille 

 Mosarl, Fapaver med fuldt udviklede Blade og store Blomster- 

 knopper, som snart skulde springe ud, Saæifraga cernua, Draba 

 sp., Poa glauca, Melandrium afjine ^ Chamænerium latifoliuin, 

 Alsine hirta og Festuca ovina. Oppe paa Bræen fandtes for- 

 øvrigt talrige Vandhuller og Elve, som ofte løb gennem anselige 

 Tunneler; der var ikke Spor af Plante- eller Dyreliv i det is- 

 kolde Vand. 



En stor Elv fra Bræens nordligste Ende bugtede sig hen 

 over et anseligt Lavland mellem el System af lave Høje , der 

 vare dannede — en enkelt Lerbanke undtagen — af Basalt- 

 sten og Grus. Paa disse Stenbankers ofte bratte Skrænter 



