250 



aabenburl liele Terrænet og hindrer de llesti? Planler i al udvikle 

 sig. Selv en Plante som Salix ar.ctica f. havde den rivende 

 Strøm faaet Bugt med; jeg fandt f. Ex. en lille, knudret IJusk 

 med Grene af 15 Cm. Længde (6"); den var revet op med 

 Rode; Roden var 5 Alen (S^'s M.) lang og manglede endda det 

 yderste Stykke, sikkert mindst 2 Alen (P/s M.); en slaaende 

 Illustration til Elvens oppløjende Virksomhed! Det er kun 

 Planter med kraftige , stærkt forgrenede og dybt liggende Rhi- 

 zomer, som kunne holde sig her. nemlig Chamænerium ^ hvis 

 rode, kraftige overjordiske Skud saas hist og her, og Halianihus; 

 desuden enkelte Tuer af Foa glauca, der (som omtalt p. 242) 

 har meget lange og stærkt forgrenede Rødder. Langs Elven 

 fandtes der endelig pletvis lætle Tæpper af ganske lave, hyppig 

 fruktificerende Mosser: Funaria hi/grometica * , Pottia Heimn, 

 JJesmatodon og Brya^ alle graa af Ler. Ogsaa disse ere sikkert 

 forankrede ved et tæt Filt af Rliizoider, der gennemvæve Leret 

 og give dette en vis Fasthed. 



I hvert Fald en Del af disse Morænedanuelser ere hævede 

 Havdannelser; i den omtalte Lerbanke fandt jeg et Brudstykke 

 af Fortlandia arclica. og nærmere ved Stranden i Elvlejet en 

 liel Skal, som saa ud til nylig at være var skyllet ud af Leret. 



Dyrelivet var naturligvis rigt herinde. 



17. Sydkysten af Graasefjord. 



6. Teltplads. Den 4. Juni Kl. lV2Fm. trak vi over til 

 Fjordens Sydkyst, som vi naaede Kl. 11 Fm.; Teltpladsen laa 

 c. o iVlil vest for Gaasepynten (Luftlinje); Temp. sank til 9° 

 Frost; ved Middagstid steg den til 4- 1°. Bjærgarten var her 

 indtil c. 1000' Højde Gnejs, derover 3—4000' høje, lodrette 

 Basalttjælde. Der var her betydelig mere Sne end paa de to 

 sidste Teltpladser paa Nordsiden af Fjorden; Insolationen er 

 ikke saa kraftig, og Føhnen har aabenbart heller ikke saa stor 

 indtlydelse her som paa den modsatte Side af Fjorden. Det 



