276 



20. Danmarks ø. 



1 tugtigt Kaer ved Vandløb, G" 

 (IC Cm.) Dybde 



I tør, gruset S.vdskræiit, 10" 

 (26 Cm.) D\bde 



Vt. 



11 Fm. 2'^" Em. I 4^" Em. 4 Em 



I 



9,7 



9,3 



10,2 



12,2 10,3 



11,2 11,6 



^^/t. Først nu faa Kærene almindelig en grøn Farvelone; 

 for en stor Del hidrører Farven fra den lille Saliæ lierbacea^ som 

 paa fugtige Lokaliteter — krybende mellem Mosset — sammen 

 med dette ganske kan dække Jorden. Stargræsserne og de 

 egentlige Græsser begynde vel ogsaa at grønnes, men de unge, 

 næppe fuldt udviklede Blade ere til Dels skjulte mellem de 

 lange, visne Blade fra forrige Aar; et Kær, der er dannet af 

 ublandede Græsser og Star vil derfor i Almindelighed hele 

 Aaret igennem gøre et vissent Indtryk. 



Det er en — ogsaa af andre omtalt — Ejendommelighed 

 for den arktiske Vegetation, at Hovedmassen af dens faa Arter 

 ikke er kræsen med Hensyn til Voxestedet; saa godt som alle 

 Arter voxe paa Lokaliteter af den størst mulige Forskellighed i 

 Henseende til Fugtighed. Man kan — i de store Træk — 

 naturligvis skælne mellem xerophile og hydrophile Arter, men 

 alle de xerophile Arter kan man ogsaa træffe i drivvaade Kær, 

 og en stor Mængde ellers hydrophile Arter i den tørreste 

 Fjældmark. 



Den arktiske Flora har gennem Aartusinders Kamp erhvervet 

 sig en Haardførhed og en Uimodtagelighed for alle ydre trak- 

 torer , som er aldeles forbavsende. Naar man læser Kjell- 

 ni an 's Beskrivelse af den berømte Cochlearia fenesirata , som 

 begyndte at blomstre i Efteraaret 1878 paa en høj Sandbakke 



