301 



De hyppigst besøgte Blomster ere sikkert Saliv arctica f. 

 (især Fluerl, Arctostaphylos og Vaccinium (især Hiimler). Humler 

 iagttog jeg paa Gaaseland endnu 3000' (950 M.) o. H. 



Cand. H. Deiclimann iiar meddelt mig følgende: "De 

 vigtigste Blomsterfluer ere sikkert Rhamphomyia nigrita og 

 R. hirtula, i alt Fald ses de hyppigst i Dri/as og Rhododendron; 

 begge Arter ere vist lige hyppige. I Salix arctica f. forekommer 

 i Blomstringstiden en Del Fluer, vistnok især Syrphider og 

 Calliphora grønlandica, af og til en enkelt Tachina\ Rhampho- 

 Tw^ia-Arterne ved jeg aldrig at have set paa Salix. Thrips op- 

 træder paa enkelte Steder i Mængde i Pileraklerne ». 



I det hele taget var det ikke almindeligt at se Insektgnav 

 paa Planterne ; ved Hold with Hope vare dog næsten alle Bladene 

 af SaLix arctica f. stærkt forgnavede. 



I denne Sammenhæng kan det maaske nævnes, at Phy- 

 ioptus-GdWtY vare meget almindelige paa Pileblade; enkelte Gange 

 saa jeg ogsaa Hunraklerne angrebne. Paa Røde vare Frugter 

 af Sedum Rhodiola stærkt angrebne af Fhytoptus. 



Vegetationsformatioiieriie. 



Sammenligner man Vestgrønlands Vegetationsformationer 

 med Scoresby Sunds , viser der sig adskillige interessante 

 Forskelligheder, om det end maa indrømmes, at Forholdene 

 i det store og hele ere temmelig ens. Angaaende de floristiske 

 Enkeltheder henvises til Tabellerne i det følgende. 



P-ile krattene (se især p. 145 og 218). Kun et enkelt 

 Krat paa Gaaseland (p. 272) svarede nogenlunde til de alminde- 

 lige, fugtige Muldjords-Krat paa Vestkysten. Alle de andre 

 Krat, jeg saa, udmærkede sig ved at voxe paa tørre, stenet- 

 grusede Skraaninger, og Kraturterne havde som en Følge heraf 

 et xerophilt Præg, der dannede den skarpeste Kontrast til Vest- 

 kystens friskgrønne Kraturter. Krattene paa Disko naa endnu 



20* 



