29 
ö genom skogarnes borthuggande under den historiska pe- 
rioden försiggått; detta har bland annat visat sig äfven 
deruti, att sädes-odling, som förr derstädes idkades, nu är 
omöjlig. Kornet trifves nemligen, såsom erfarenheten visat, 
blott så långt mot norden som tallen eller granen växer; 
kring Alten elf, vid 70 graders nordlig bredd, lyckas ännu 
kornodling i ganska stor skala, ehuru den i sydligare be- 
lägna delar af landet misslyckas, och här uppträder äfven 
tallen såsom skogbildande, ehuru den saknas på en ej obe- 
tydlig landsträcka söder derom. — Erfarenheten har för 
öfrigt tydligen visat, att genom skogarnes utrotande bäckar, 
källor, kärr 0. s. v. försina eller uttorka — och hvad är 
då naturligare, än att samtidigt en mängd växter, som en- 
dast på dylika lokaler trifvas, skola utdö eller till sitt antal 
betydligen inskränkas? Å andra sidan, då vi besinna, att 
1 Egypten, der förr ingen regndroppe under 3 å 4 år föll, 
nu genom träds planterande i stor skala under detta år- 
hundradet klimatet blifvit så förändradt, att man kan räkna 
30 å 40 regndagar om året, — huru gynnsamt skall detta 
der ej vara för en mängd växters trefnad och fortkomst, 
som förr måst förtvina på den torra, brännande marken? 
Men på samma gång marken sålunda upprödjes, kli- 
matet förändras och — der skogarne nedbränts — äfven 
matjorden blifvit af lågorna förtärd, finna andra växter en 
för dem passande lokal och intaga den förstörda vegeta- 
tionens ställe. Beklagligtvis kan man dock ej betrakta 
detta utbyte såsom någon vinst, ty de nya gäster, som in- 
funnit sig, visa sig i alla afseende underlägsna sina före- 
gångare. 
Så t. ex. i Brasilien, der den ena efter den andra af 
de stora, herrliga urskogarne får duka under för den här- 
