43 
från zigenarnes franska namn (les Bohémiens), än från 
Böhmen. Ehuru först upptäckt 1 detta land, har den nem- 
ligen ej på lång tid der blifvit anträffad, ej heller annor- 
städes på kontinenten, förrän för ej synnerligen länge se- 
dan i Schlesien. I Skandinavien deremot förekommer den 
spridd, hufvudsakligen i dess medlersta provinser, imgen- 
städes särdeles talrik och knappt någonstädes beständig. 
Deremot, om elden härjat en skog, eller om genom 
oförståndigt svedjande öppna, nakna fläckar uppstått i en 
sådan, så infinner sig ofta nog denna växt, för att efter 
ett par år åter försvinna och uppträda i någon annan 
trakt, der den dittills varit okänd och osedd. 
En dylik företeelse kan ej undgå att förefalla dunkel 
och oförklarlig, men detta gäller i ännu högre grad om 
ett annat förhållande, som sedan lång tid ådragit sig upp- 
märksamheten. Detta är det samband, som synes ega rum 
mellan några ruderat-växter och vissa folkstammar. Liksom 
gråsparfven troget följer sädesodlingen och uppsöker ny- 
byggarens - boning i undangömda, afsides liggande fjäll- 
dalar, så följer vårt vanliga grodblad (Plantago major) 
européen troget till fjerran länder och infinner sig vid hans 
boning midt i Amerikas vilda urskogar, hvarföre den skarp- 
synte indianen tillagt denna växt det betecknande namnet 
den hvites fotspår", såsom skulle den uppkomma hvar- 
helst en europé blott trampat marken. Lika troget följer 
— åtminstone i medlersta Europa — spikklubban (Datura 
Stramonium) zigenarne och utmärker de platser, der dessa 
horder för någon tid uppslagit sina tält; så beledsagar 
Bunmas orientalis Ryssen, Crambe tartarica och Eucli- 
dium syriacum Turkarne, Blighia sapida och Crescentia 
Cujete Negern. Genom denna egenhet kunna växterna 
