1il 
spridt sig öfver en vida större sträcka af jordkloftet. Och 
huru skall man då »nu kunna afgöra, hvilka de yttre be- 
tingelser varit, som en gång framkallat dem och gifvit dem 
deras egendomliga form? 
Ännu mer försvåras denna frågas besvarande deraf, 
att man till flera af våra kulturväxter ej — åtminstone 
ej med säkerhet — känner moderplantan. Det är ett 
egendomligt förhållande, att flera såväl bland kulturväx- 
terna (t. ex. rågen, hafren, majsen, kornet, jordärtskoc- 
kan, tobaken, sockerröret, gurkan, bönorna m. fl.) som 
husdjuren numera ej synas finnas till i vildt tillstånd 
eller, med andra ord, att det nästan synes vara en natur- 
lag, att de naturalster, som blifva föremål för menniskans 
speciella omvårdnad, snart nog upphöra att existera i vildt 
tillstånd. Till och med en så ny kulturväxt, som potatisen, 
hvilken man med visshet vet härstamma från Chili, lärer 
numera derstädes vara så sparsamt förekommande, att 
flera i detta land resande botanister betviflat dess nuva- 
rande förekomst i vildt tillstånd derstädes, ja till och med 
dragit hela uppgiften om Chili såsom dess hemland i tvif- 
vel. — Att ingå i en framställning af de olika hypotheser 
och förklaringsförsök, som med anledning häraf blifvit 
framstälda, skulle föra oss för långt från vårt föresatta 
änmme; för oss må det här vara nog att påpeka sjelfva 
faktum, såsom visande omöjligheten att nu alltid med be- 
stämdhet angifva det sätt hvarpå och de medel hvarigenom 
den ursprungliga växten antagit den skepnad, 1 hvilken 
den nu uppträder. 
Dock — ännu är 1 detta afseende skapelsen ej afslu- 
tad, ännu framträda snart sagdt dagligen nya kulturformer, 
några för att länge omvårdas, andra för att snart nog åter 
