6 
pel på växtdelars förändring genom kulturen. Vi afsågo då 
egentligen frukterna; men äfven i ett annat afseende lemnar 
oss detta trädslag exempel på en dylik delarnes förändring 
och yppigare utveckling. På det vilda trädet finna vi 
nemligen, att en del grenar ej fullt utvecklats, utan liksom 
några dylika hos hagtornet, slånbusken m. fl. stadnat på 
ett lägre utvecklingsstadium; bladlösa eller blott vid basen 
uppbärande ett eller annat blad och slutande i en hvass 
spets, utgöra dessa tornar denna växtarts "vapen". Odladé 
i våra trädskolor förlorar päronträdet dessa, i det att de 
utvecklas till normala grenar, och trädet står sålunda för- 
svarslöst, på samma gång dess numera läckra frukter fresta 
till angrepp, som det i vilda tillståndet knappast hade att 
befara. 
I alla de nu anförda fallen finna vi emellertid, att 
den förändring, som uppstått, visserligen medfört en eller 
flera delars större utveckling, men detta dock ej på sådant 
sätt, att dervid andra växtens delar blifvit förqväfda eller 
antagit en mot det normala stridande gestalt. Detta se- 
nare är dock ett förhållande, som äfven ej sällan uppstår, 
och dervid visar sig den odlade växten i ett från sin ur- 
sprungliga så afvikande gestalt, att en med förhållandet 
obekant knappast kan ana, att de tillhöra en och samma 
urform. En eller några delar utvecklas nemligen på de 
öfrigas bekostnad till den grad, att dessa andra så godt 
som tillintetgöras. Bland de talrika exempel, som i detta 
afseende stå oss till buds, skola vi låta oss nöja med några 
få, som tillräckligt förtydliga detta förhållande. 
Det finnes i England och andra delar af vestra Europa 
på hafsstränderna en vildt växande obetydlig art, till utse- 
endet nästan påminnande om vår vanliga åkersenap eller 
