JUVMS 
fi 
64 
och sedan mot aftonen nedluta sina hufvuden i sorgsen 
förbidan på morgondagen. 
Vi lemna dock nu den s. k. växternas sömn för att 
med några få ord omnämna ett helt annat slag af rörelse- 
fenomener, hvilka förekomma i åtskilliga växters blommor. 
I de flesta blommor finnas, såsom väl alla torde veta, 
tvenne slags organer: det ena (ståndarne) liknande på 
strängar fästade knappar, hvilka slutligen på ett eller 
annat sätt öppna sig och låta det stoftlika frömjölet fram- 
träda; det andra (pistillerna), på sin nedre uppsvälda del 
(fruktämnet) uppbärande ett smalare, mer eller mindre 
förlängdt s. k. stift, hvilket åter upptill utbreder sig till 
en ofvanpå klibbig eller hårig skifva eller s. k. märke. 
För att växten skall kunna lemna grobara frön, är det 
nödvändigt, att det i ståndarknapparne inneslutna frö- 
mjölet blifver öfverfördt på det klibbiga märket och der 
qvarhålles, — men huru skall detta ske? Svårigheterna 
ökas än mer derigenom, att man just på den allra senaste 
tiden trott sig finna det vara en allmän naturlag, som en- 
dast lider få undantag, att frömjölet måste öfverföras från 
den blomma, i hvilket det bildats, till någon annan blomma 
af samma art. Visserligen är vinden i detta afseende ej 
sällan behjelplig, men det är, såsom nyare, högst intres- 
santa undersökningar, isynnerhet af den berömde DArwin, 
visat, hufvudsakligen åt insekterna, som denna förrättning 
är anförtrodd. Vi skola i en följande afhandling något 
utförligare framställa detta förhållande; här må det vara 
nog att blott i största korthet omnämna några få exempel 
på företeelser, som stå 1 sammanhang med vårt nu före- 
satta ämne. 
Betrakta vi i denna afsigt en nyss utslagen blomma 
