vd 
dess förmåga har äfven gjort, att den nu ej sällan i Europa 
odlas i växthusen under namnet "flugfällan". För att kunna 
fullgöra -.en så egendomlig förrättning, måste den naturligt- 
vis äfven ega en egendomlig byggnad. 
Betrakta vi ett af de hos denna växt vid stjelkens 
bas i en rosett samlade bladen, så finna vi genast, att 
dess skifva utmärker sig genom ett egendomligt utseende. 
Den är nemligen nästan cirkelrund, försedd med en grof 
medelnerv; de begge bladhalfvorna äro något kupiga (con- 
cava) samt i kanten försedda med styfva borst, hvilka ej 
stå rakt ut från bladkanten, utan äro rigtade något uppåt. 
Öfre sidan af bladet, isynnerhet kring medelnerven, är för 
öfrigt klibbig af en vätska, som afsöndras 'af glandler på 
bladytan. — Kommer nu en fluga eller annan insekt, loc- 
kad af nämnda klibbiga vätska, till bladet och retar under 
sin vandring på detsamma dess medelnerv, så vika sig så 
småningom begge bladhalfvorna mot hvarandra, hvarvid 
borsten snart gripa in i hvarandra och spärra utgången 
för insekten. Snart börjar denne finna utrymmet trångt och 
ana oråd: den försöker bryta sig ut, men ju mera den 
då arbetar, desto fastare tillslutas bladen och förblifva 
slutna, ända till dess all rörelse till följe af insektens död 
upphört, då de förrädiska bladen åter öppna sig. Det 
må blott tilläggas, att botanisterna hittills förgäfves be- 
mödat sig att uppgifva orsaken till detta fenomen (som 
för öfrigt äfven visar sig, om man med en nål e. d. retar 
medelnerven), liksom att utgrunda, hvad nytta växten kan 
hafva af detta Sitt mordiska näringsfång. 
— Dessa tvenne växter, sensitivan och flugfällan, hafva 
emellertid för oss det felet, att de ej tillhöra vårt land 
och således blott af ett fåtal personer kunna blifva kända. 
