87 
framkryper ett större eller mindre antal (6—16) kroppar, 
hvilka lifligt kringsvänga tvenne trådar, en riktad framåt 
och en bakåt 7), och kringsvärma i vattnet alldeles såsom 
infusionsdjur. Sedan dessa svärmsporer eller svärmare om- 
kring en halftimmas tid lustigt kringdansat, liksom bort- 
lägga de sin djurnatur, blifva växter, gro och utveckla sig 
till en ny växt, på hvilken i sinom tid nya frukter skola 
utbildas. 
Denna företeelse står, om vi undantaga de nyss nämnda 
slemsvamparne, enligt hvad man hittills känner, så godt 
som enstaka bland svamparne. Icke så bland algerna. Ett 
ofantligt stort antal af dessas lägre former fortplanta Sig 
nemligen dels uteslutande genom dylika svärmsporer ('zoo- 
sporer" = djursporer), dels såväl genom dylika som andra 
större, orörliga sporer eller frön, och många af dessa svär- 
mare hafva äfven blifvit misstagna för och beskrifna såsom 
infusionsdjur. Deras vidare utveckling är det, som här — 
liksom öfver allt annorstädes — fäller utslaget till förmån 
för deras vegetabiliska natur. 
Gå vi deremot till de högre, mera utvecklade bland 
de blomlösa växterna, d. v. s. till ormbunkarne, fräken- 
arterna, mossorna, de stora tångarterna och andra med 
dessa beslägtade växter, så finna vi hos alla dessa inga 
frön eller sporer, hvilka på ofvan anförda sätt kunna röra 
sig. De delar hos nämnda växter, som motsvara frömjölet 
hos de högre, blombärande växterna, ega deremot fullkom- 
ligt samma egenskap. Undersöka vi t. ex. den vid våra 
hafsstränder allra allmännaste tångarten (Fucus wvesicu- 
losus), så skola vi finna, att inne i dess uppsvällda toppar 
”) Rätteligen är det blott en enda tråd, som är fästad på kroppens 
midt och räcker ut på begge sidor om densamma. 
