128 
larne förefinnas, utan det inträffar ock, att endast en af 
dem är tillstädes. Jag anser mig i detta afseende knappt 
behöfva anföra bevis derpå, att stundom blott bladskifva 
förefinnes (så är t. ex. förhållandet hos kungsljuset, förgät- 
mig-ejn m. fl.) och likaledes är det en vanlig företeelse, 
att isynnerhet de nedre bladen blott utveckla bladslidor. 
Mera förunderligt förefaller det deremot onekligen, att en- 
dast bladskaft kunna förefinnas, utan att uppbära någon 
skifva. Må det derföre tillåtas mig att härom nämna 
några ord, isynnerhet som detta sammanhänger med en 
egendomlighet hos vegetationen på det i så många afseen- 
den förunderliga Nya Holland. 
Förflytta vi oss i tankarne till detta land, möta vi 
der innevånare — jag talar naturligtvis om infödingarne 
och ej om de invandrade Europeerna och Kineserna — 
såväl i intellektuelt som lekamligt afseende ej obetydligt 
afvikande från öfriga menniskostammar. Utan begrepp om 
ett högre väsende och så godt som utan förmåga att till- 
egna sig ens de minsta smulor af civilisationens rika håf- 
vor, ega de äfven genom sina länga armar och i öfrigt 
otympliga kroppsbyggnad en ej ringa likhet med vissa ap- 
arter. Men under det att menniskorna derstädes sakna 
snart sagdt allt sinne för hyfsning och samhällsanda, finna 
vi deremot foglar, hvilka bokstafligen bygga gemensamma, 
mot oväder skyddade förlustelselokaler, hvilka de smycka 
med brokiga snäckskal, glänsande stenar och dylikt, och 
hvarest de samlas till lustig dans och lek. Och hvilka 
djur anträffar man ej för öfrigt derstädes? Känguruh'n 
med sina förkrympta framfötter och oformligt långa bak- 
ben och en mängd andra s. k. pungdjur bära sina små 
ungar i en slags säck på kroppens undersida; näbbdjuret 
