134 
finnes det blad, som sitter midt ofvanför det, från hvilket 
vi börjat räkna, samt att nämnda blad är n:r 8 i ordnin- 
gen. Och finnes något motsvarande i naturen? Ja väl. och 
detta ingalunda sällan! Vi känna oss nu stå på säkrare 
grund; behandlas de tvenne sista talen på samma sätt, 
få vi 5/,,, derefter 3/,,, derpå !3/,, — och alla dessa tal 
finna motsvarighet i naturen, det sistnämnda t. ex. på 
grankotten, hos hvilken sålunda först det 34:de fjället 
sitter midt öfver utgångsfjället och rundtomkring hvil- 
:ken man måste passera ej mindre än 13 gånger för att 
komma till detta 34:de fjäll. Att ej slumpen här drif- 
ver sitt spel, utan att vi här se verkningarne af en stor 
naturlag, torde bäst bevisas deraf, att hos så godt som 
alla växter bladen äro anordnade på ett eller annat af de 
sätt, som finna sitt uttryck i de nu anförda siffrorna. Blott 
hos ett ringa fåtal har man funnit dem anordnade på ett 
sätt, som skulle få sitt uttryck, om man, börjande med !/, 
och !/, eller !/, och !/., fortsatte att bilda serier på samma 
sätt, som här skett. — Kort sagdt: man säger, att "siffror 
tala" — och jag hoppas, att de äfven nu talat tillräckligt 
tydligt för att bevisa mitt påstående, att midt i den sken- 
bara oordningen den största lagbundenhet och ordning är 
rådande. 
Dock — man säger äfven, att siffror äro torra, och 
jag skyndar mig derföre att nu lemna dem och i stället 
till besvarande framkasta den frågan: huru gamla kunna 
bladen blifva? Att svaret härpå ej för alla växter kan 
blifva detsamma, torde lätt kunna inses; man behöfver 
blott kasta en blick på växtverlden, huru den vintertiden 
i vårt land gestaltar sig. Vi se då, huru löfträden stå 
nakna med kala stammar och grenar, under det att våra 
