141 
bestå af tvenne mot hvarandra vända halfmånformiga cel- 
luler, hvilka genom den öppning, som de mellan sig lemna, 
gifva luften fritt tillträde till bladets inre delar. 
Betrakta vi nu åter dessa inre delar, finna vi i all- 
mänhet, att på bladens öfre sida cellulerna äro större och 
tätt med hvarandra förenade, under det att de mot undre 
sidan äro mindre, vinkligare och till följe deraf lösare med 
hvarandra sammanhängande, så att 
Fig. 15. 
temligen stora luftfylda rum eller 
”intercellular-gångar'" mellan de sär- 
skilda cellerna förefinnas. Dessa äro 
dock ej de enda luftreservoirer, som 
i bladmassan anträffas. Lyckas man 
nemligen att med en hvass knif skära 
en tunn skifva af bladet midtigenom 
en dylik klyföppning, så finner man 
derunder ett större tomrum (andhål), 
hvilket genom klyföppningens spricka 
står i kommunikation med den yttre 
luften, på samma gång som det på 
Förskerad genomskärning 46;alla sidor står förbindelse med de 
luftfylda intercellular-gångarne.” Man 
har kailat bladen för växternas lungor, och ehuruväl denna 
liknelse, liksom en hvar annan, haltar, låter den dock 
ganska väl försvara sig, om man tager i betraktande 
såväl deras bestämmelse, som deras byggnad: klyföppnin- 
gen skulle då motsvara munöppningen med sina läppar, 
genom hvilken luften får inträde till de inre delarne, det 
stora andhålet motsvarar munhålan och luftstrupen samt 
hela bladets svampiga, af luftrum uppfylda väfnad lungornas 
likaledes svampiga, af luftfylda rum sammansatta byggnad. 
