160 
frön kunna bilda sig. I sammanhang härmed står det väl- 
bekanta faktum, att fullt dubbla blommor fortfara betyd- 
ligt längre att blomma än enkla af samma art; i de förra 
kan, såsom jag redan förr påpekat, en fruktbildning ej ega 
rum, och härigenom liksom narras kronbladen att en längre 
tid qvarsitta, i afvaktan på att äfven dessa dubbla blom- 
mor skolå framvisa ett resultat, som naturen med alla 
blommor afsett, nemligen fruktbildning. 
Om vi således ganska hastigt kunna afsluta framställ- 
ningen af de tvenne yttre bladkransarne, fodret och kro- 
nan, hvilka till följe af deras i ögonen mest fallande bestäm- 
melse med ett gemensamt namn kallas blomhylle, gäller 
detta ingalunda de tvenne återstående, ståndarne och pi- 
stillerna eller de s. k. befruktningsdelarne. För att mina 
läsare måtte fatta hvad jag om dem kommer att nämna, 
anser jag mig nödsakad att påminna om det, jag redan 
förut yttrat, att nemiigen de förra bestå af en smal sträng, 
ofvanpå hvilken är fästad en oftast tvårummig knapp, som 
slutligen uppspricker och derigenom låter det inuti den- 
samma liggande, packade frömjölet (ståndarnes vigtigaste 
del) framkomma i dagen. Tillika vill jag påminna derom, 
att pistillen nederst utgöres af en uppsväld del, den blif- 
vande frukten och derföre kallas fruktämnet, som upp- 
till uppbär ett längre eller kortare s. k. stift, hvilket åter 
öfverst mer eller mindre utbreder sig till ett s. k. märke, 
varierande till sin form, men alltid klibbigt eller beklädt 
af ytterst fina hår. Efter denna korta rekapitulation öf- 
vergå vi nu till att först taga frömjölet eller pollen, så- 
som det på det vetenskapliga språket kallas, i närmare 
skärskådande. 
Betrakta vi med obeväpnadt öga detta frömjöl, hem- 
