161 
tadt från snart sagdt hvilken växt som helst, visar det sig 
i allmänhet såsom ett ytterst fint pulver af vanligen gul 
eller rödbrun färg. Lägga vi emellertid något litet deraf 
under mikroskopet, skola vi säkerligen ej undgå att öfver- 
raskas af de ytterst eleganta och smakfulla former, som 
det ej sällan företer, bestämdt olika hos olika slägten och 
familjer. Vanligast visar det sig såsom ett klot, stundom 
något aflångt, hoptryckt eller på ett eller annat sätt vink- 
ligt, men derjemte på de mest olika sätt klädt med sym- 
metriskt ordnade taggar, vårtor eller valkar +). Dess bygg- 
nad för öfrigt skall i det följande framställas. 
I såväl denna som en föregående uppsats har jag haft 
tillfälle att omnämna, att det för fruktbildningen är nöd- 
vändigt, att frömjölet föres från ståndarknapparne till 
pistillens märke, men huru skall detta tillgå? Visserligen 
har jag förut antydt, att ståndarknapparnes uppspringande 
stundom (t. ex. när "rågen ryker") sker med en sådan 
våldsamhet, att frömjölet dervid med stor fart utslungas, 
och då är det ju både möjligt och troligt, att åtminstone 
någon del deraf fastnar på pistillens märke. Ett sådant 
förhållande eger emellertid rum blott hos ett mycket ringa 
antal växter. Härtill kommer, hvad jag redan förut på- 
pekat, att ståndare och pistiller hos flertalet af växter äro 
i samma blomma på olika tid utvecklade, och det stun- 
dom till den grad, att det ena slaget är förvissnadt och 
bortfallet, innan det andra hunnit nå sin fulla utbildning. 
”) En afbildning af åtminstone några få af de särdeles prydliga for- 
mer, i hvilka frömjölskornen, oaktadt sin ytterliga litenhet, kunna fram- 
träda, skulle här utan tvifvel varit på sin plats, men då man derigenom 
blott kunnat erhålla ett begrepp om formen, men ej tillika om de vackra 
färgerna, så hafva vi underlåtit att bifoga någon sådan. 
Bilder ur värxtverlden. 11 
