ET 
har nötter. Smultronets egentliga frukter äro nemligen 
de små, gulbruna knottror, som talrikt äro fästade på det 
saftiga, röda underlaget; detta är deremot ingen frukt, 
utan utgör blott frukternas fäste. På samma sätt är fikonet 
ingen frukt, utan det köttigt uppsvälda och urholkade fä- 
stet, i hvilket en mängd små blommor och sedan frukter 
(de små kärnorna) äro inneslutna; liksom njuponet är den 
uppsvälda öfre delen af blomskaftet, under det att de små 
hvita nötterna inuti detsamma äro de egentliga frukterna. 
Under sådana förhållanden torde måhända någon ön- 
ska svar på den frågan: hvad är en frukt? Nåväl, frukten 
är den utbildade nedre delen at pistillen, bildad af ett 
eller flera sammanvuxna blad, hvilka innesluta ett eller 
fera frön, genom strängar på ett eller annat sätt fästade 
inom densamma. Frukten består således af frögömme, frö- 
fäste och frön — och härmed hafva vi äfven förebyggt ett 
1 dagliga lifvet genom bristande eftertanka ganska ofta 
förekommande fel, att nemligen förblanda frukt och frö. 
Det senare är naturligtvis blott en del af den förra. För 
öfrigt må tilläggas, att fröna bestå af ett växtämne, om- 
gifvet af en eller tvenne hinnor, hvartill dessutom hos åt- 
skilliga växter kommer en 's. k. fröhvita, hvilken tjenar 
den groende plantan till näring och som genom sin ym- 
nighet i gräsens frön gör flera af dessa växter till så ofant- 
ligt vigtiga kulturväxter. Att här upprepa och beskrifva 
alla möjliga slag af frukter och frön vore utan tvifvel 
mindre lämpligt, hvarför jag skyndar mig att öfvergå till 
en framställning af det sätt, hvarpå dessa växtdelar upp- 
fylla sin bestämmelse, växternas fortfarande bestånd. 
Att fröet, sedan det nedfallit till jorden, der kan gro 
och utveckla sig till en ny planta, veta vi mer än väl, 
