39 
fremherskende i Lithauen, Kurland, Lifland, Estland og Fin- 
land; dens Nordgrændse betegnes ved en Linie, som drages 
fra Østsiden af Halvøen Kola til det Sted, hvor Wiætka 
falder i Kama, og Sydgrændsen ved en Linie fra den nord- 
lige Del af Volhynien mod Øst til noget Syd for Kaluga og 
Kasan; forekommer ikke østfor Ural. I Tydskland optræder 
G. i Lavlandet fra den høire Oderbred i store ublandede 
Skove; stiger paa Riesengebirge til 3700", paa Schwarzwald 
og Karpatherne til 4500", Paa Alperne i Tyrol og Schweiz 
især almindelig fra 4000" til 6500"; sjelden i Pyrenæerne ; 
forekommer ikke syd for denne Bjergkjæde og Alperne og 
ikke i England, 
Picea polita (Sieb. et Zucc.) Flor. japon. t. 111. 
I Habitus og Bladene meget lig foregaaende, men Kog- 
lerne ere kortere, tykkere, mere ægformede og Kogleskjællene 
meget bredere, helrandede. Danner Skove i de højere Bjerg- 
regioner paa Nordsiden af Øen Nippon. — Pinus Abies 
Thunb. 
Picea Smithiana (Lamb.) Ant. Con. 94. t.36f. 2. Fig. 29 a, a'. 
Bladene 1!/9—2" lange, stive, meget spidse, stikkende, 
ikke aftagende i Længde mod Toppen af Aarsskuddet. — 
Abies Morinda Hort. — Abies Khutrow (Royle). — Erstatter 
i Himalayakjæden (7000'—120007) den europæiske Rødgran 
og opnaaer samme Størrelse som denne. 
B. Årter med smaa, 1—3 Tommer lange Kogler. Bladene fir- 
kantede. 
Picea alba (Aiton.) Ant. Con. 86 t, 34. f. 1. Fig. 29 c, ec”, 
Knopperne ægformede, Fig. 31. 
Aarsskuddene glatte. Bla- 
dene graagrønne,krummede; 
Koglerne næsten valsefor- 
mede, lysebrune;  Kogle- 
skjællene helrandede, ind- 
trykte. — Sjelden over 50”. 
Knop af: a Picea alba, b P. rubra, 
Bladene fra Underfladen og c P. nigra. 
