68 
formet ligesom hos Pinien,”) — Fyrren trives vel i mager 
Sandbund og bidrager ved sin store Bladmasse til at gjøre 
Jorden humusrig og saaledes forberede den til Beplantning 
med Løvtræer; som lysbehøvende fortrænges den let af de 
mere skyggetaalende Træer navnlig af Bøgen. 
"Var. &. communis. Knopperne graa, Støvbladstandene gule. 
Koglerne mest enlige og af samme Længde som Bla- 
dene. Vedet gulagtigt. — P. rigensis Hort. — P. 
genevensis Hort. 
Å.rubra. Knopperne og Støvbladstandene rødlige. 
Koglerne mest krandsstillede, kortere end Bladene. 
Vedet rødbrunt. — P, rubra Mill. — P, scotica Willd. 
P. horizontalis Hort. — P. Hagenoviensis Hort. — 
P. tortuosa Hort, — P. monophylla Hort. . 
y. argentea. Bladene hvidgraa, af samme Længde 
som Koglerne. 
d. engadinensis O, Heer. Koglerne gulgraa, glind- , 
sende (som hos P. Laricio); Skjoldet stærkt frem- 
staaende, pyramideformet, med en midtstillet, af en 
mørk Ring omgiven Bule, 
Fyrren er et af de almindeligste skovdannende Træer i Nord- 
europa, navnlig i Skotland, i Skandinavien (til 69—70%, i den 
sydlige Del til 3000" og i den nordlige til 700" over” Havet); 
fra Enontekis gaaer Fyrrens Nordgrændse langs med Nord- 
kysten af Kola og det hvide Hav til Ural (649); den danner 
udstrakte Skove i Lithauen, Kurland og Estland, gaaer mod 
Syd til de skovløse Stepper og forekommer i den største Del 
af Sibirien (til 662). Paa de sandede Sletter i Nordtydsk- 
land er den tildels plantet; paa de mellemeuropæiske Bjerge 
til 2—30007, paa Nordsiden af Alperne til 40007, paa Syd- 
siden fra 2000'—5000”, i Frankrig mellem 1200" og 3000", 
paa Pyrenæerne (2500'—3000”) i Central-Spanien (3500" til 
”) Saadanne pinielignende Fyrretræer kunne sees paa Strandveien ved 
Tafelbai. 
