75 
Pinus monophylla Torr. et Frem. Rep. of expl. exp. 319. t. 4. 
Bladene 2 sammen paa Dværggrenen, sædvanlig ind- 
byrdes sammenklæbende; Koglerne ægformede. — P. Fre- 
montiana Endl. — ,,Nut-Pine". — Et lavt (12 — 20”) høit 
Træ, som danner det underste Skovbælte paa Sierra Nevada 
i Californien, naar man kommer fra Ørkenbassinet; opdaget 
1853 af Fremont paa hans besværlige Vinterexpedition over 
Passet (paa 399). 
3. Pseudostrobus. Skjoldet og Bulen næsten som hos Pinaster- 
gruppen, men Dværggrenen er forsynet med 5 Blade ligesom hos Slægten 
Strobus. 
Alle 20 Arter af denne Afdeling have næsten udeluk- 
kende deres Hjem i Mexicos Højland, hvor de, navnlig i en 
Høide af 6—8000", tillige med Egene udgjøre den væsent- 
ligste Bestanddel af Skovene.  P. oocarpa er den sydligste 
Art; den er fremherskende i Centralamerika, og dens Syd- 
grændse (Vulkankjæden, som ender mod Vest med Vulkanen 
El Viejo) betegner Sydgrændsen for Fyrreslægten overhovedet 
i Amerika. Kun een Art forekommer paa de vestindiske 
Øer (P. occidentalis paa St. Domingo), og nedenstaaende Art 
er den eneste, som gaaer saa nordlig, at den kan dyrkes hos 
os i Friland. 
Pinus aristata Engelm. | 
40—50'. Paa Klippebjergene, 9000'—10,0007 (Regel 
Gartenflora. 12, 391.). 
4. Pseudotæda. Skjoldet sammentrykt-pyramideformet , meget håit, 
krogformig tilbagebøiet; Bulen lille, budt, med en Tværribbe, i Spidsen 
bladagtig og tilbagebøiet, 3 Blade paa Dværggrenen. 
Pinus longifolia Roxb. Ant. Con. t. 9. 
Bladene 9—18'”” lange. 80—1007”, — Himalaya (Nepal, 
Kaschemir) 5000—80007, — Kh. 
Pinus Gerardiana wWan. Ant. Con. t. 10. 
Bladene 2—3"” lange, graagrønne; Skederne affaldende, 
— Himalaya (53800—9400”7). — D. 
