80 
valseformede, hængende.  Kogleskjællene med et fladt, rude- 
dannet Skjold; Bulen i Enden af samme. Frøene vingede. 
7 Arter ere kjendte af denne Slægt, hvoraf kun 1 voxer i den 
gamle Verden, men alle de andre i Nordamerika og Mexico. 
A. Arter med 5—8" lange Kogler, 
Strobus americana (Pluknet) Ant. Con. t. 20, f. 3. 
Bladene 3—4” lange; Koglerne 5—6””. — Weymouths- 
fyr. — P. Strobus L. — Stammen 100”, undertiden 150" og 
4—6' i Tværmaal. Hvidt, let, knastfrit og meget let be- 
arbeideligt Ved, der hos os især anvendes til chemiske Svovl- 
stikker. — I den østlige Del af Nordamerika, fra 49—369, 
men hyppigst mellem 47—43%, hvor den navnlig i Staten 
Ny-York er det herskende Skovtræ, især i fugtige, kolde Dale, 
tildels i Mosebund. Indført 1705 i England og først plantet 
i stor Mængde paa Lord Weymouths Gods. 
Strobus monticolåa (Dougl.) Ant. Con, t. 18. f, 3. 
Næsten ikke forskjellig fra foregaaende uden ved kortere, 
11/0—3 lange Blade og en tættere Krone, — P. monticola 
Dougl. — I Oregon og Nordcalifornien (7000"); opdaget af 
Douglas og indført i England 1831. 
Strobus excelsa (Wan.) Ant, Con. t. 20, f. 1. 
Bladene lange (5—7”), lysegrønne, ovenpaa hvidgraa. 
Koglerne 9” lange. — Pinus excelsa. Wall. — 100—150”, 
Grenene hængende, hvorfor den af flere Reisende betegnes 
som Taarefyr, — I Nepal og Bhotan, hvor den i en Høide 
af 6000—10,000' dels danner store ublandede Skove, dels 
voxer sammen med P. longifolia og Picea Smithiana. 
B. Arter med 10—18" Kogler, 
Strobus strobiformis (Engelm.). 
Bladene 2—3” lange; Koglerne 10—12”, —- Pinus 
strobiformis Engelm. Wisliz. Mem. — 100—130”, — Ny- 
Mexico (7000—8000). 
