127 
—— 
disse, de saakaldte sovende Øine, kunne undertiden sidde i 80 Aar 
uden at miste deres Livskraft — i fortrinlig Grad til Lavskovsdrift 
og til Hegn (,,Heckenbucke”). Bladene afgive baade friske og tørre 
et godt Qvægfoder. — A. taaler. Skygge og er med Hensyn til Jord- 
bund mindre kræsen end Bøgen, men den har dog langtfra saa stor 
en Udbredning, Den gaaer mod Nord kun til 582; i Danmark op- 
træder den sporadisk i Bøgeskovene og er hyppigst paa Lolland, Fal- 
ster og Bornholm. Den er hyppigere i Nord- end Sydtydskland og 
gaaer paa Harzen kun til 1200'; paa Alperne sporadisk i Kastaniens 
Region (til 25007); paa Apenninerne geaer den op til 3000”, men bli- 
ver paa c. 40? afløst af Humlebøgen; den forekommer i Grækenland, 
"Lilleasien og paa Kaukasus. 
Var. &. quercifolia Desf. Bladene uregelmæssig lappede 
eller halvfinnede. 
Carpinus Carpinizza Kit. er en Form med mere hel- 
randede Blade og C. intermedia Wiesb. er en Form med 
Bladene skjæve ved Grunden, 
Carpinus Caroliniana Walt. Amerikansk Avnbøg.  Wats. 
Dendrs 1157. : i 
I Bladene neppe til at adskille fra den foregaaende, men 
den er kun et lavt, 10—12" høit Træ, og Svøbets Midtflig 
er skjæv, og den ene af Sidefligene er mange Gange større 
end den anden og tandet. — C. americana Michx, Arb. am. 
3. t. 8. —— Vedet meget haardt (,,Iron-wood"). I den øst- 
lige Del af Nordamerika. 
Carpinus viminea Wan. Plant. as, rar. 2, t. 106. 
Bladene aflange, langt tilspidsede ; et lille æg-lancetdannet, 
skjævt, kun paa den større Side og ved Grunden tandet Svøb., ” 
— Himalaya (6--7000'). 
Carpinus orientalis Lam. Orientalsk Avnbøg. Wats., Dendr, 
24.98; 
En Busk med Blade, som næsten ikke ére mere end halv 
saa store hos som den almindelige Avnbøg, men af samme 
Form.  Svøbet skjævt-ægdannet. grovt-tandet, navnlig paa 
den ene Side. — C. duinensis Scop. (af Byen Duino i Øster- 
rig, hvor den først blev iagttaget).  Carpinizza er dens wal- 
