150 
børsteformet Braad), undertiden fjerfligede eller halvfinnede 
eller tornet-tandede, underneden med. en tæt graa stjernehaaret 
Filtbeklædning, sædvanlig to-fleraarige.  Griflerne lange, syl- 
formede, spidse.  Skaalskjællene (idetmindste de øverste) 
liniedannede, udstaaende eller tilbagebøiede., Frugten aflang 
eller næsten valseformet, toaarig, med et tyndt Frøgjemme uden 
Spor til Skillevægge. 5 golde Æg ved Grunden af Frøet. 
Man vil som oftest kunne kjende de til denne Underslægt hørende 
Arter alene paa Bladene, som i Reglen have deres største Brede under 
Midten (hos Lepidobalanus nærmere Spidsen) og, forsaavidt de ere ind- 
skaarne, have spidse Flige (ikke budte Lapper). De ere dernæst braad- 
dede og have altid en tæt, men kort graa Filtbeklædning paa. Under- 
fladen. Hos flere Arter af Underslægten Erythrobalanus have Bladene 
samme Form. og ere ligeledes braaddede, men Braaddene ere længere 
og blødere, og de mere fra hinanden fjernede øg bugtede Sideribber 
dele sig i nogen Afstand fra Randen i to Hovedgrene, af hvilke den 
ene ender i en Tand, medens den anden løber til Randen, midt imellem 
Tænderne, — Af de 4 Grupper, hvortil Arterne nedenfor henføres, ind- 
befatter Eucerris de mest typiske Former, medens de tre andre Grupper 
ved Bladenes og Skaalskjællenes Form vise hen til andre Underslægter, 
og de maa derfor betragtes som analoge til disse,  Erythrobalanopsis 
svarer til Erythrobalanus, Suber til Lepidobalanus og Ilicopsis til Tlex- 
gruppen. 
I. Eucerris. Bladene halvfinnede eller uregelmæssig grovt- (næsten: 
Fliget-) tandet-takkede. Alle Skjællene paa Skaalen i Reglen liniedan-- 
nede og tilbagebøiede (Fig. 81). ; z 
a. Bladene halvfinnede eller bugtet-halvfinnede, 
Quercus Cerris L. Tyrkisk Eg. Kotschy: Eichen. t. 20. — 
Fig. 81—84. i | 
Bladene halvfinnede, affaldende eller overvintrende; Axel 
bladene liniedannede, sent affaldende; Skjællene paa Skaalen 
bløde; snoede, 
Den tyrkiske Eg har hjemme i Lilleasien, Tyrkiet og Græken- 
land; den hører fremdeles til de almindeligste Skovtræer i Italien og 
paa Sicilien; i Norditalien gaaer den fra Havet til 2500—2600' og 
sydligere til 3000—3500'; hyppig i Sydungarn, Banatet, Siebenbirgen; 
har i Østerrig sin Nordgrændse ved Pohlauer Bjergene i Måhren; 
