165 
graa, indvendig rødlig. — Q: ambigua: Michx. Arb. am. t. 24 
er måaske en Bastardførm af denne Art; den har Blade som 
Q. rubra, men Frugt som Q. coccinea. — Udbredning som 
foregaaende. — Opdaget 1680 af Banister og sendt til hans 
Patron Biskop Compton, i hvis berømte Have den fandtes 
1691. Den betragtedes først som en Varietet af Q. rubra; 
Wangenheim var den, der først adskilte den som Art. I den 
senere Tid er der nogle Botanikere (saaledes De Candolle), 
som forene den med den følgende Art. 
Quercus tinctoria -Bartram. see te; Michx. Chen. t. 24 
og 25. — Fig. 99. 
"Bladene næsten af samme Form som hos Q. Cr, 
men de ere i Reglen bredere oventil og ikke saa dybt ind- 
skaarne, tykkere, mattere af Farve, beklædte (især paa Under- 
fladen) med en ofte rustfarvet, løs, omsider mestendels af- 
faldende Filt, gulbrune om Efteraaret. Skaal og Frugt som 
hos Q. coccinea. — Bladene have undertiden meget korte, 
afrundede Lapper, næsten som hos Q. Prinus (Q. tinctoria 
sinuosa Michx. 1. c. t. 25). —  SOpnaaer undertiden en 
Høide af henved 100" og er saaledes den høieste af de 
nørdamerikanske Ege. Stammen 4—5' i Tværmaal. Kjen- 
des om Vinteren paa sin sortbrune, dybt furede, indvendig 
gule Bark. — Q. velutina Lam. — Udbredning omtrent som 
de to foregaaende. Barken er det under Navn af Quercitron 
bekjendte gule Farveemne.  Indført 1787 i Frankrig af Mi- 
i sg i England 1800. — Quercitron- eller Black-Oak. 
"19," Bladene med næsten helrandede Flige, underneden med en tæt, 
bli vende Filtbeklædning. 
ercus falcata. 'Seglbladet Eg. Michx. Chen. t. 28. 
5? Bladene langstilkede, med en bred tilrundet Grund og 
ed (paa hver Side 2—3) lange, smalle, seglformig tilbage- 
bi lede Flige. Skaalen næsten topformet, Nødden kugleformet, 
"føde lang. — Spanish Oak. — Opnaaer undertiden en Høide 
af 80! og Stammen 4—5' i 'Tværmaal; Barken sort, furet. 
VERIGE meget i Bladenes Form. Q. triloba Michx. Chen, t. 26 
