181 
Carya alba Nutt. Shellbark-Hickory.  Michx. l. c. 1, t. 7. — 
Fig, 102, 103, 105. 
10—13 Knopskjæl. Bladarrene 5-kantet-runde, 2 Par 
lancetdannet-elliptiske eller smalt-omvendt-ægdannede, under- 
neden (ligesom Aarsskuddene) dunhaarede Smaablade, af 
hvilke. Endebladet og det øverste Par ere dobbelt saa store 
som det nederste Par. Frugten fladtrykt-kugleformet.  Ste- 
nen lille, 4 — 6-kantet. 
Fig. 102. 
b 
aa 
Carya alba. a Frugt. b. Stenen, 
Juglans ovata Mill. — J.squamosa Loud. — J. compressa Gærtn, 
Denne Art opnaaer en anselig Højde (80—90”) og har en tynd, lige 
Stamme, som allerede i Frastand tiltrækker sig Opmærksomhed ved 
Barken, der løsner sig i 1—2' lange, tynde, kun ved deres midterste 
Del til Stammen fæstede, omsider med begge Enderne tilbagebøiede 
og derpaa affaldende Baand (deraf dens amerikanske Navn). Den 
udmærker sig fremdeles ved sine store, smukke Knopper (Fig. 105) og 
anselige Blade; de øverste Smaablade ere ofte 8—10” lange, — Især 
almindelig i Skovene omkring Eriesøen i Staterne Ohio, Pennsylva- 
nien og Ny-York, Dens Nordgrændse er ved Portland i Ny Hamp- 
shire., Den fordrer en frugtbar og meget fugtig Bund, Frugterne 
(eller rettere disses Stene, der ere hvidlige — deraf det latinske Arts- 
navn) ere Nordamerikanernes ,,Hickory-nuts”, der benyttes som vore 
Valnødder, Vedet er tungt, stærkt og elastisk, men ikke meget va- 
rigt; det benyttes baade som Gavntræ og som Brændsel, Et meget 
smukt Træ, som fortjener at have en stor Udbredning i vore Haver 
