208 
ganske i Australien og paa Sydhavsøerne, Europa og Nordamerika 
tælle hver især 60 Arter, Skandinavien 45, I den arctiske Zone er 
det væsentlig de samme Arter, som forekomme hele Jorden rundt 
(S. arctica, glauca, lanata, Lapponum o. fl.). De opnaae her ofte 
kun en Høide af faa Tommer (S. herbacea, reticulata). Grønland 
tæller 7 Arter, Den tempererede Del af den gamle og den nye Ver- 
den har gjennemgaaende særegne Arter; men disse ere ofte meget 
nærstaaende og kunne betragtes som analoge Former, = Saaledes 
svarer S, lucida til S. pentandra, S. capreoides til S. caprea, S. phy- 
licoides til S, phylicifolia, S. cordata til $. hastata. Andre — om- 
trent 24 i hver Verdensdel — staae vel ikke hinanden saa nær som 
foregaaende, men vise dog et tydeligt indbyrdes Slægtskab eller kunne 
betragtes som udsprungne fra samme Stitamart; saaledes slutter S, 
amygdaloides sig til S. amygdalina, S, Wrightii til S. alba, S. gra- 
cilis til S, rosmarinifolia o. s. f. Kun et ringere Antal — omtrent 
JO Arter i- hver Verdensdel — ståae i mere skarp Modsætning til 
hinanden paa hver Side: saaledes i Nordamerika: S. longifolia, nigra, 
longipes, sitchensis, petiolaris, rhamnifolia, crassifolia o, fl. og i Eu- 
ropa: S. rubra, sileciaca, glabra, pedicellata, grandifolia, Seringeana 
o. fl. Af de 3 Hovedafdelinger tilhøre Pleiandræ fornemmelig den 
tropiske Zone; kun enkelte Arter (S. pentandra, triandra, alba, fra- 
gilis) forekomme ,som fremskudte Forposter” længere mod Nord, — 
Der er neppe nogen anden Slægt, der frembyder saa store Vanskelig- 
heder for den rette Begrændsning af Arterne og den hele systematiske 
Behandling (,Salix botanicorum crux et scandalum” siger Endlicher), 
hvilket navnlig grunder sig paa, at næsten alle Arter vise en stor Til- 
bøjelighed til at danne Bastarder, et Forhold, som allerede blev iagt- 
taget af Scopoli 1760, men som først den seneste Tid har stillet i 
det rette Lys (Wichura: Die Bastardbildung im Pflanzenreiche nach- 
gewiesen an den Bastarden der Weiden. 1865).  Bastarderne dannes 
dels mellem meget nærstaaende Arter, som mellem $, caprea, cinerea 
og S. aurita, og ere da vanskelige at adskille fra Overgangsformer, 
eller de dannes mellem meget forskjellige Arter, som mellem S. pur- 
purea og caprea, og det er da altid lettere at paavise Bastardnaturen. 
Som Exempel paa Bastardernes store Antal skal nævnes Østerrigs 
Flora, som tæller 28 Pilearter, men 53 Bastarder, der endda, kun 
skyldes de 20 Arter (af 8 Arter er der endnu ingen Bastarder paa- 
viste). Ved den systematiske Inddeling spille Støvdragerne Hoved- 
rollen (heri staae Pilene i en mærkelig Modsætning til Egene); dernæst 
Støvveien; de 19 mindre Grupper ere navnlig grundede paa For- 
skjelligheder i de vegetative Organer. — Pilene have stor Betydning 
ved deres Anvendelse, hvorfor ogsaa baade Regjeringen — en For- 
" SY SERVER 
