Arion fasciatus är vår allmännaste snigel och finnes 
öfver hela landet till och med i Lappmarken (Karesuan- 
do, Mäklin). Den lefver i skogar och trädgårdar under 
affallna löf, i stubbar, under stenar, med fl. d. ställen. 
I Europas flesta öfriga länder anträffas den äfven. På 
Finska kallas denna äfvensom alla Limacea Etana. 
UH. Limax Gister. 
Kroppen bakåt afsmalnande i en spets, på ryggen 
och mot bakre ändan skarpt kölad samt utan slemkörtel. 
Andhålet på högra sidan, bakom midten af skölden. Ge- 
nitalöppningen belägen på högra sidan, under öfre trefva- 
ren. Under skölden ligger en vanligen oval kalkskifva”). 
Af detta slägte äro omkring 20 lefvande arter kän- 
da, hvilka äro fördelade på de tempererade och kalla 
zonerna. I några af de alldra yngsta sedimentära bild- 
ningar har man funnit ett skal, hvilket ansetts härröra 
af en fossil Limax art. 
1. Limax cinereus Lister. 
Limax maximus Linn. F. S.p. 507. n. 2090. 
-— cinereus Nilss. p. 6. 
Var TN ÖV Pr, pre 
— cinereo-niger Nilss. p. 7. 
Corpus reticulate-rugosum, cinereum, fusco-griseum vel rufe- 
scens, concolor aut fasciatum, postice triquetrum, acuminatum; cly- 
peo subcirculariter striato, postice leviter angulato. 
Kroppen nätådrigt fårad, gråsvart eller brunaktig, 
antingen enfärgad eller med dels hela, dels afbrutna längs- 
") Då man försiktigt med en knif på midten skär upp skölden, så kan 
man lätt uttaga denna kalkskifva. 
