8 
skilliga deremot, t. ex. V. gigas, från Asien och Afrika 
temmeligen stora. Till följe af sitt tunna, bräckliga skal 
torde dessa snäckor sällan hafva bibehållit sig såsom fos- 
silaa Man känner äfven derföre blott några få, i olika 
tertiära aflagringar spridda fossila arter af detta slägte. 
4 1. Vitrina pellucida Muller. 
Vitrina pellucida Nilss, p. 1. 
AR 5 ROSSM. I. PL Ag RSSE 
— — IDA Pfr ÄITEp MAGRA 
pa beryllina C. Pfr. I. p.47.t. III, fig.A. 
Testa subdepressa, tenwissima, nitida, levissime transversim 
striata, lyalina, virescenti-alba; anfractibus tribus, celeriter accre- 
scentibus ; apertura ampla, lunato-rotunda. 
Skalet något plattadt, mycket tunnt och glänsande, 
ytterst fint tvärstrimmadt, alldeles genomskinligt, hvitt el- 
ler svagt stötande i grönt. Vindningarne 3, hastigt till- 
tagande och bildande en något framskjutande, ej synner- 
ligen hög spira. Mynningen mycket stor, sned, rundadt 
månformig. Munsömmen enkel, hvass, vid öfra randen 
utdragen, vid spindelranden inskuren. 
Skalets diameter 6, höjd 3!/2 m. m. 
Djuret rödaktigt grått, med dunkelt gråa trefvare: 
och hufvud. Manteln, hvilken till en del betäcker hal- 
sen, ojemn: och mörkgrå. Det öfver skalet framskjutan- 
de tunglika bihanget ljusare. 
Denna snäcka är allmän i Europa och Norra Ame- 
rika, samt anträffas äfven hos oss ymnigt under fuktiga 
förmultnade löf, m. m. från södra kusten, åtminstone än- 
da upp till Kuusamo. 
