16 
4. Helix arbustorum Linné. 
Helix arbustorum Nilss, p. 1R. 
— — CSR. Mp 24 TINAS 
— -— Rossm. I. p. 56. fig. 54. 
— — L. Pfr. p. 339. 
Testa globosa, subobtecte perforata, solida, transversim rugolosa, 
fusca, maculis stramineis conspersa, rufo unifasciata; anfractibus 6; 
apertura lunato-ovata; peristomate albo, reflexo. 
Skalet starkt och tjockt, betäckt genomborradt, klot- 
formigt, tätt tvärfåradt samt ytterst fint längsstrimmadt, 
gulbrunt, med hvitgula fläckar och ett brunt längs-band. 
Vindningarne sex. Mynningen halfmånformig, oval. Mun- 
sömmen hvit, tillbakaviken och betäckande den trånga 
nafvelhålan, så att blott en fin strimma återstår. 
Skalets diameter 23, höjd 16 m. m. : 
Djuret svart, med bakre och undre delen gråa. 
I hela nordliga delen af Europa, Tyskland, Frank- 
rike, Schveitz, norra delen af Italien, Sverige, m. m. är 
denna snäcka ganska allmän. I Finland har den blott blif- 
vit funnen i Karelen (W. Nylander) samt på Åland, hvar- 
est H. arbustorum utgör den allmännaste af alla större 
Helix arter, och enligt Schrenk på Hogland. På denna 
sistnämnda ö har den dock ej blifvit återfunnen af E. 
Nylander. 
5. Helix hortensis Muller. 
Helix hortensis Nilss, p. 21. 
— — CHPfRAT. pi 2911, II: fig 12 MA 
— — Rossm. I, p. 59. fig. 6. 
— - nemoralis var. B. L. Pfr. p. 277. 
Testa subglobosa, imperforata, striata, plerumque lutea, uni- 
color vel fasciata; anfractibus 5; apertura oblique ovato-lunata ; 
peristomate albo, reflexo. 
