23 
opaca, costulato-striata; anfractibus convexis, 4—5, spiram con- 
vexam, obtusam formantibus; apertura obliqua, ovato-lunata; pe- 
ristomate simplici, acuto. 
Skalet vidt nafladt, så att alla vindningarne synas 
genom nafveln, något plattadt, opakt, brunt, ofläckadt, 
strimmadt eller fin-ribbadt. Vindningarne 4—535, kon- 
vexa, hopvridna till en rundad, trubbig spira, märkbara 
både ofvan och undertill i nafveln. Mynningen sned, run- 
dadt oval, månformigt urnupen af näst sista vindningen. 
Munsömmen, hvass, enkel. 
Skalets diam. 7, höjd 3 m. m. 
Djuret grått, med ljusare fot samt mörkare hufvud 
och trefvare. 
Helix ruderata är utbredd öfver nordliga Europa och 
Asien (Middendorff). I Finland är den ganska allmän 
och förekommer till och med i Lappmarken. (Kuusamo 
H. J. Holmberg; Muonio F. W. Mäklin.) Den vistas i 
förmultnande stubbar, under löf, bland gammalt murbruk, 
m. m. 
Helix rotundata Möller torde äfven förekomma hos 
oss, ehuru vi ännu ej anträffat densamma. Den skiljer 
sig från H. ruderata genom ett mera plattadt och fläc- 
kadt skal, ett större antal (6—6!/2) vindningar, af hvilka 
den sista är lätt kölad. 
11. Helix costata Muller. 
Helix costata C. Pfr. I. p. 43. t. II. fig. 31. 
bs ba L. Pfr. p. 366. 
-— pulchella &. Nilss. p. 30. 
FS — Rossm. VII. p. 56. fig. 439, 
Testa depressa, perspective umbilicata, albida, costulata; an- 
fractibus 3'/0—4, ultimo antice deflexo; apertura obliqua, rotun- 
data; peristomate diatato, reflexo, subcontinuo. 
