51 
träffad hos oss, men deremot uppgifves den för de fle- 
sta länder i mellersta och norra Europa. Den skall vi- 
stas vid gamla mossbelupna murar, under affallna löf, på 
trädstammar och blad, m. m. 
V. ”"Achatina Laåmarck. 
Djuret såsom hos föregående slägte. 
Skalet äfvenledes likt det hos Bulimus, men skiljer 
sig från detsamma genom en inåt vriden, emot basen af- 
stympad spindel. 
De snäckor, hvilka höra till detta slägte, äro till sin 
gestalt mycket lika slägtet Bulimus, så att man, vid min- 
dre typiskt utbildade former, ofta blott med svårighet kan 
afgöra, till hvilkendera de böra föras. De äro ganska 
talrika (L. Pfeiffer upptager i sin monografi 157 species), 
spridda öfver nästan alla trakter af jordklotet, samt gifva 
sina samslägtingar al genus Bulimus ingalunda efter i 
storlek, ehuru de i vårt kalla land blott representeras 
af en enda, ytterst liten och bräcklig art. Närmare 20 
fossila Achatina-arter hafva blifvit funna, nästan alla i de 
undre och mellersta molass-aflagringarne. 
Achatina lubrica Mäller. 
Achatina lubrica Rossm. I. p. 88. fig. 43- 
-— — EVPfr. pla. 
Bulimus lubricus C. Pfr. I. p.50.t. III. fig.7. 
2 — Nilss. p 37. 
Testa ovato-oblonga, glabra, nitidissima, pellucida, fulvo-fusca ; 
anfractibus sex, convexis; apertura ovata, superne angulata; peri- 
stomate recto, subincrassato. 
Skalet aflångt ovalt, utan något spår till nafvelfåra, 
