XVI 
kel, dens eller plica angularis. Isynnerhet Pupa- och 
Auricula-arterna äro beväpnade med tänder. 
I afseende på musselskalen hafva vi följande termi- 
nologiska bestämningar. Hvälfning, umbo ”), är den 
mest hvälfda och vanligen högsta delen af skalen, hvil- 
ken slutar med en buckla, nates, apex, eller topp, som 
motsvarar spetsen hos de enskaliga snäckorna. Då muss- 
lan betraktas uti sin naturliga ställning, så befinner sig 
den öppna kanten nedåt och kallas nedre, margo infe- 
rior, den åter på hvilken låsbandet är beläget ligger uppåt 
och heter öfre kant, margo superior. Om man ställer 
musslan på tvären framför sig, med öfre kanten uppåt 
och så att bucklorna äro höger om låsbandet, så utgör 
den till höger belägna ändan af skalen främre kanten, 
margo anterior, och den motsatta bakre kanten, margo 
posterior. Högra skalet, valva dextra, kallas det som 
är till höger, då musslan står på nedre kanten och har 
den främre vänd ifrån oss, det som ligger till venster 
kallas det venstra, valva sinistra. Sköld, area, är 
det bakom hvälfningen befintliga rummet af skalens yta; 
det åter som är beläget framom hvälfningen kallas främre 
eller mindre skölden, areola. Inuti musslans skal finnes 
låset, cardo, hvilket tjenar till att stödja och stärka ska- 
lens ledgång samt består oftast utaf vid öfre kanten be- 
lägna, uti hvarann gripande låständer, dentes cardina- 
les, hvilka äro mer eller mindre kegellika, och sido- 
tänder, dentes laterales, hvilka äro längre och skiflika 
samt befinna sig antingen på hvardera eller endast på 
ena sidan om låständerna. Muskelintryck, impressio- 
+) Umbo betecknar hos några författare äfven buckla, vi hafva af 
förseende, uti beskrifningarne af arterna hos slägtet Pisidium också 
användt det uti denna betydelse. 5 
