Xx 
bringa den kalla årstiden. Landt-snäckor finner man 
företrädesvis uti löfskogar, gamla trädgårdar, på ängar, 
vid beskuggade gamla murar och uti bergsklyftor. Uti 
barrskog, isynnerhet på sandgrund, anträffas deremot säl- 
lan andra än Helix nitida, H. pura och Vitrina pellucida, 
hvarföre de ej lemna exkurrenten något synnerligt byte; 
dock öfverkommer man på sådana ställen ofta Limax ci- 
nereus, synnerligast om aftnarna vandrande på vägar och 
stigar för att söka sin föda, hvilken i likhet med öfriga 
Molluskers består af unga blad och förmultnande vexter. 
Limax agrestis vistas deremot på ängar, bråddåkrar, po- 
tatis- och kål-länder; på sådana lokaler kan man ibland 
om aftnarna se hundrade tal utaf dem. Arion ater och 
A. fasciatus uppehålla sig mest uti skuggrika lötskogar. 
Om dagen då solen bränner hett hålla sig snäckorna i 
skuggan under blad och vid trädens stammar, i mossa 
eller under affallna löf; men mot aftonen då luften blir 
svalare och daggen slår ned på jorden eller efter ett lin- 
drigt regn, återfå de full Hiflighet och krypa omkring. 
Denna tid är derföre lämplig för samlandet af snäckor, 
isynnerhet observerar man då med lätthet de större. Vid 
uppsökandet af de mindre arterna, särdeles utaf slägtena 
Helix och Pupa, måste man gå mycket noggrannt tillvä- 
ga. Väljer man ett skuggrikt ställe vid någon trädstam, 
heldst af lind, ek, björk, asp eller al samt söker der med 
försigtighet bland aftallna löf, så är man säker om att 
finna Åchatina lubrica, Vitrina pellucida, Helix fulva, H. 
nitida, H. pura och H. pygmea, möjligen äfven Clausilia 
laminata, Pupa substriata, P. edentula m. fl. Granskar 
man åter noga de fina mossorna på stenar, trädstammar, 
stubbar o. d., så påträffar man Pupa pusilla o. a. Under 
barken på förmultnande stubbar uppehålla sig Helix ru- 
